C 152/102
ET
Euroopa Liidu Teataja
6.4.2022
4.2.5.
Usaldusväärsete sotsiaalsete investeeringute toetamise meetmed (meede 2d) ei ole kaugeltki piisavad, et täita lünka sotsiaalvaldkonnas.
On tõsi, et taksonoomiamäärus (10) näeb ette minimaalse kaitsetaseme, viidates muu hulgas Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhikonventsioonidele.
Siiski ei piisa sellest sotsiaalse arengu toetamiseks taksonoomia kaudu.
See eeldab järjekindlat lähenemisviisi sotsiaalse kestlikkuse süvendamisele, keskendudes inimestele ja töökeskkonnale.
Selle alus on juba olemas Euroopa sotsiaalõiguste samba ja ÜRO kestliku arengu eesmärkide näol.
Näiteks taksonoomia, mis hõlmab võrdselt keskkonnaalaseid ja sotsiaalseid eesmärke ning tagab seega põhimõtte „ei kahjusta oluliselt“ (11) järgimise, võib olla väärtuslik alus majanduslikult, sotsiaalselt ja keskkonnaalaselt kestlikule ELile.
Nüüd tuleb kiiresti välja töötada terviklik taksonoomia, kaasates sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskonna.
Aruanne sotsiaalse taksonoomia kohta avaldatakse 2021. aasta lõpus, mis on niikuinii liiga hilja.
4.2.6.
Samuti lükkub 2022. aasta lõppu tehniliste standardite läbivaatamine finantsteenuste sektoris kestlikkusega seotud teabe avalikustamist käsitleva määruse (SFDR) (12) raames, et selgitada välja kahjuliku keskkonna- ja sotsiaalse mõju näitajad.
Komitee nõuab, et eelkõige töötajate õiguste ja inimõiguste näitajad vaadataks palju kiiremini läbi ning rakendataks kõrgemaid standardeid.
Loomulikult tuleb ka selles valdkonnas sotsiaalpartnereid ja kodanikuühiskonda ulatuslikult kaasata.
4.3.
Parem vastupanuvõime kestlikkusriskide suhtes 4.3.1.
Komitee toetab kestlikkustegurite kaasamist finantssektori riskijuhtimisse.
See on ainus viis murda välja nõiaringist, kus finantsettevõtted rahastavad kliimat kahjustavat tegevust.
Kuna kliimamuutused kujutavad endast tõsist ohtu pankadele ja kindlustusettevõtetele, mõjutab see ka finantssektorit tervikuna ja ohustab koguni üldist finantsstabiilsust.
Sellega seoses hoiatab komitee finantssektori rolli väärtõlgendamise eest täitevasutusena, kes määratleb üldistes huvides kestlikkuse eesmärgid.
Kliimariskid on aga nende ulatuse, esmakordse iseloomu ja ebakindluse tõttu raskesti mõõdetavad.
See ei tohiks aga mingil juhul viia konkreetsete sammude edasilükkamiseni, mis omakorda probleemi veelgi teravdaks.
Üldiselt on vaja kiiret ja ettevaatlikku lähenemisviisi, et ennetada vapustuselaadseid reaktsioone.
Selle aluseks peaks olema ELi taksonoomia.
4.3.2.
Kestlikkusriskide kajastamine raamatupidamisstandardites ja looduskapitali standardi väljatöötamine on tervitatavad, kusjuures teaduslikult põhjendatud, ranged ja usaldusväärsed standardid ja meetodid on olulised (meede 3a).
Sama kasulik on ka asjaomaste ESG riskide süstemaatiline kajastamine reitingutes ja reitingu väljavaadetes (meede 3b).
Komitee teeb ettepaneku taaskäivitada arutelu ELi reitinguagentuuri üle praeguses kontekstis, tugevdades seeläbi ELi juhtivat rolli kestlikkuse valdkonnas.
4.3.3.
ESG tegurite arvestamine pankade riskijuhtimissüsteemis ja kindlustusandjate usaldatavusraamistikus on loogiline (meetmed 3c ja 3d).
Seda tuleks arvesse võtta ka kapitalinõuete määruse, kapitalinõuete direktiivi ja Solventsus II (13) läbivaatamisel, millega tõenäoliselt kaasnevad pikad arutelud.
Seepärast soovitab komitee võtta õigeaegselt meetmeid riskijuhtimise riskide mõõtmise standardites, et tagada kestlikkusriskide kiire kaardistamine ja asjakohased omakapitali eraldised.
Tehnilisel tasandil sobivad selleks muu hulgas Euroopa järelevalveasutuste suunised.
Üldiselt soovitatakse usaldusväärset, tulevikku suunatud ja hoolikalt kalibreeritud riski- ja kapitalipoliitikat, milles arvestatakse kestlikkusriskide mõju finantsstabiilsusele.
4.3.4.
Sellised täiendavad meetmed nagu sisemised stressitestid on samm õiges suunas.
Komitee ei nõustu siiski mõttega, et kestlikuks liigitatud riskipositsioonide suhtes kohaldataks spetsiaalset järelevalvet, mis tooks kaasa kapitalinõuete vähenemise.
Sellega kaasnev eeskirjade kasvav keerukus võib tekitada segadust ja õiguslikke lünki.
Seetõttu pooldab komitee rangelt majanduslikku riskihindamist.
Riskide kaalumine peaks põhinema eelkõige majandusliku stabiilsuse riskidel.
Igal juhul ähvardab kliimariske põhjustavaid investeeringuid oht, et nende väärtus väheneb ja nad ebaõnnestuvad.
Kui kapitalinõuete määrus, kapitalinõuete direktiiv ja Solventsus II läbi vaadatakse, hoiatab komitee tagasilöökide ja saavutatud standardite ohustamise riski eest.
(10) (11) (12) (13)
Määruse (EL) 2020/852 artikkel 18.
Põhimõte „ei kahjusta oluliselt“ (DNSH – „Do not significant harm“).
Määrus (EL) 2019/2088, mis käsitleb jätkusuutlikkust käsitleva teabe avalikustamist finantsteenuste sektoris.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiv 2009/138/EÜ kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) (ELT L 335, 17.12.2009, lk 1).