6.4.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 152/101
4.1.5.
Taksonoomiamääruses juba ette nähtud delegeeritud õigusakt, mis hõlmab ülejäänud nelja keskkonnaeesmärki vee, bioloogilise mitmekesisuse, saastuse vältimise ja ringmajanduse valdkonnas (meede 1d), on heakskiidetav samm kestlikkuse tervikliku lähenemisviisi suunas.
Komitee kiidab heaks ka komisjoni teadaande esitada bioloogilise mitmekesisuse (elurikkus) kontekstis hindamiskriteeriumid, et siduda bioloogiline mitmekesisus kliimapoliitikaga.
Ka laienemine keskmise keskkonnatoimega majandustegevustele ning nende majandustegevuste eristamine, millel ei ole olulist mõju keskkonnasäästlikkusele, majandustegevustest, mis seda oluliselt kahjustavad (meede 1b), on samm õiges suunas.
Taksonoomiamääruses on ette nähtud aruande esitamine ilma olulise mõjuta ja olulise mõjuga majandustegevuse kohta 2021. aasta lõpuks.
Komitee nõuab tungivalt, et see selleks ajaks ka esitataks.
Taksonoomia laiendamisel tuleb hoolitseda ka selle eest, et ei tekiks lünki rohepesu jaoks, eelkõige suurema keerukuse tõttu.
4.1.6.
Komitee kiidab heaks standardite ja märgiste kasutamise laiendamise (meede 1e) ning nõuab muu hulgas suuremat otsustavust miinimumstandardite kehtestamisel.
Ülemineku rahastamiseks mõeldud rahastamisvahendite kvaliteedimärgise üldine raamistik tundub oluline, et seada selgelt määratletud ja usaldusväärsed pidepunktid.
Erilist tähelepanu väärib eksitav rohepesu, kui organisatsioonid näitavad end keskkonnaalaselt või sotsiaalselt jätkusuutlikumana kui nad tegelikult on.
Siiski tuleks 2023. aastaks hinnata ainult seda, kas see on vajalik.
Seoses ESG võrdlusaluse loomisega on teavitatud vaid ühest hindamisest, kuigi ka siin oleksid siduvad määratlused ja eeskirjad olulised elemendid, et luua selgus, mida investorid ja ühiskond õigustatult nõuavad.
4.2.
Kestliku rahanduse kaasav raamistik 4.2.1.
Komitee nõustub vajadusega hõlbustada tarbijate, jaeinvestorite ja VKEde juurdepääsu kestlikule rahandusele, et võimaldada väiksemaid projekte kohalikul tasandil (meede 2a).
Tagada tuleb ka õiglased rahastamiskulud.
Kestlikkuse alaste teadmiste edendamine on hea lähenemisviis, mis on kooskõlas kasvava huviga.
Rahandusalane koolitus ei asenda siiski investorite usaldusväärset kaitset ning kestlikkuse aspektidele keskendumine ei tohi tuua kaasa ebaproportsionaalselt suurte riskide varjamist.
Investorite esindajad tuleks kaasata finantspädevuse raamistiku väljatöötamisse.
4.2.2.
Selleks, et parandada kestlikkusaruandlust ka VKEde jaoks, kes ei ole hõlmatud äriühingute kestlikkusaruandluse direktiivi (CSRD) ettepanekuga, (9) kiidab komitee heaks projektid nõustamise ja taksonoomiakompassi valdkonnas (meede 2a).
Aruandluse parandamine ja siduvamaks muutmine on oluline, sest ka väiksemate ettevõtete majandustegevusel võib olla suur keskkonnamõju.
Komitee juhib tähelepanu sellele, et kodanikuühiskonnal tervikuna on suur huvi kestliku ettevõtluspoliitika vastu.
Eelkõige nõuavad ka VKEde kliendid ja VKEde investorid kestlikkuse kohta tõendeid.
Lihtsustatud ESG-aruandlussüsteemi raames tuleb siiski hoolikalt vältida rohepesu.
Lisaks soovitatakse järgmisi samme: ELi ettevõtjatelt saadava mittefinantsteabe standardimine ja võrreldavus, õigus- ja järelevalveraamistiku rakendamine kestlikkuse andmete esitajate puhul ning juurdepääsu tagamine ettevõtjate mitterahalistele toorandmetele.
Aruandlusnõuded ei ole eesmärk omaette ja seega ei tohiks nendega kaasneda ülemääraseid vahendeid ja kulusid, vaid need peaksid aitama tulemuslikult suurendada läbipaistvust, et parandada turu tõhusust ja seeläbi hõlbustada juurdepääsu rahastamisele.
4.2.3.
Digitehnoloogia kasutamine kestlikus rahanduses on järjepidev.
Samamoodi peavad kestlikkuse aspektid sisalduma ka tehnoloogiates (meede 2b).
Tervikliku kestlikkuse, digiülemineku ja COVID-19 kriisile reageerimise meetmete ühtlustamine tekitab koostoime, mida tuleb kasutada, et ELi meetmed oleksid tõhusamad.
Rohelise eelarve planeerimise raames (meede 2e) soovitab komitee siduda selle tulevase investeeringute kuldreegliga.
Üldiselt on kahetsusväärne, et ka siin ei ole ette nähtud terviklikku kesktlikku lähenemisviisi.
Riskide jagamise puhul tuleb jälgida, et ei esineks ühepoolset koormust ja riskide ülekandmist avaliku sektori kahjuks.
4.2.4.
Keskkonnariskide kindlustuskatte suurendamine tähendab kohanemist tegelikkusega (meede 2c).
Komisjoni sõnul võib väike suurendamine oluliselt vähendada kliimaga seotud katastroofide kulusid maksumaksjatele ja valitsustele, mille komitee selgesõnaliselt heaks kiidab.
Seevastu tunduvad kavandatavad sammud, näiteks need, mis on seotud parimate tavade määratlemisega, äärmiselt kaitsvad.
Igal juhul tuleb sotsiaalpartnerid ja kodanikuühiskond kaasata dialoogi kliima ja üldise vastupanuvõime üle.
(9)
Ettepanek võtta vastu direktiiv äriühingute kestlikkusaruandluse kohta (COM(2021) 189 final).