6.4.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 152/75
3.5.
I vejledningen konstateres det, at EU-landene ikke i tilstrækkelig grad udveksler information om verifikation af oplysninger.
Således kan oplysninger, der er påvist falske i ét land, fortsætte med at cirkulere i et andet land. 3.6.
Det bemærkes i vejledningen, at bekæmpelsen af desinformation skal optrappes, hvad angår muligheden for at tjene penge på desinformation gennem placeringen af reklamer i det digitale rum, herunder Google Ads. 3.7.
Adfærdskodeksen lægger særlig vægt på politisk reklame.
Det er alt for ofte uklart, hvem der står bag politiske reklamer, og der er behov for at forbedre gennemsigtigheden af de reklamebudskaber, der udbredes, hvilket er i tråd med forslagene i retsakten om digitale tjenester (9) (artikel 30).
Kommissionen vil foreslå ny lovgivning med henblik på at opnå større gennemsigtighed i politiske reklamer. 4.
Særlige bemærkninger 4.1.
EØSU bifalder Kommissionens værdifulde arbejde med at bekæmpe desinformation og især den gradvise optrapning af indsatsen. 4.2.
Udvalget bemærker, at man i forbindelse med bekæmpelsen af desinformation aldrig må glemme, hvor vigtigt det er også at beskytte ytringsfriheden. 4.3.
Der er taget skridt i retning af mere strukturerede drøftelser mellem alle interessenter, hvor bl.a.
den akademiske verden er blevet indbudt bredt.
EØSU konstaterer, at nødvendigheden af at fokusere på onlinereklamebranchen nu tillægges større vægt. 4.4.
EØSU beklager allermest, at vejledningen, hvad angår en styrkelse af adfærdskodeksen for desinformation, fokuserer for meget på indhold og indholdsmoderation og ikke i tilstrækkelig grad på de aktører, der spreder informationen.
Indholdet ændrer sig hele tiden, og de anvendte platforme udvikler sig, men hovedaktørerne forbliver grundlæggende de samme, og bevæggrundene ændrer sig ikke.
Tilgangen skal være mere forebyggende end helbredende, og Kommissionen bør fokusere på årsagerne frem for konsekvenserne. 4.5.
Bag billedet af nogle ideologer, sekter og fanatikere gemmer der sig en reel, yderst rentabel forretning baseret på desinformation.
Uvidende herom bruger europæiske virksomheder over 400 mio.
EUR på websteder med desinforma­ tion (10).
Det er anerkendt, at de største kilder til desinformation forfølger økonomiske mål, navnlig gennem et søgesystem, der gør det muligt at tjene store pengebeløb fra onlinereklamer, men også gennem specifikke vedtægter, der giver mulighed for offentlige tilskud.
Kommissionen bør derfor fremme økonomiske og finansielle værktøjer til bekæmpelse af desinformation helt fra dens oprindelige udspring. 4.6.
EØSU bemærker, at mange platforme ikke i tilstrækkelig grad offentliggør deres metoder til håndtering af desinformation, og at dette vanskeliggør alle europæiske aktørers kamp mod desinformation.
Omvendt glæder EØSU sig over, at nogle platforme (YouTube) synes at tage problemet alvorligt. 4.7.
Den indflydelse, som de største platforme (Facebook, Twitter) har, må ikke overskygge det forhold, at den mest effektive form for desinformation frem for alt spredes via kanaler, som er mindre kendte som f.eks.
VKontakte, Rumble, Odysee, Gab og Parler.
Disse mindre platforme har et mindre publikum, men kan nemmere målrettes specifikke grupper efter region, alder og andre parametre.
De har heller ikke de økonomiske midler til at bekæmpe den desinformation, de udbreder, eller også finder de den ikke vigtig at bekæmpe, og de bruger ytringsfriheden som undskyldning.
Desinformation kommer ofte fra mere lukkede platforme og spredes herefter hurtigt til et bredere publikum (11). 4.8.
EØSU mener, at EU's indsats er for fragmenteret og ikke tilstrækkeligt koordineret.
De eksisterende strukturer synes at være alt for adskilte.
Dette gælder f.eks. det europæiske observatorium for digitale medier og European Stratcom, som er to centrale enheder.
Oprettelse af en permanent arbejdsgruppe, hvori Gruppen af Europæiske Tilsynsmyndigheder for Audiovisuelle Medietjenester (ERGA) inddrages, burde gøre informationsudvekslingen lettere.
EØSU frygter imidlertid, at arbejdsgruppens handlemuligheder er for begrænsede i forhold til fænomenets omfang. 4.9.
Behovet for et bedre samarbejde mellem medlemsstaterne er presserende.
Samtidig skal EU tage hensyn til, at mediefriheden, som er uadskillelig fra ytringsfriheden, i øjeblikket er truet i flere medlemsstater.
Det samme er tilfældet for deres retssystemer.
Dette vil uundgåeligt indvirke negativt på disse landes muligheder for at indgå i et vellykket samarbejde, f.eks.
om faktatjek og i overensstemmelse med EU's værdier og mere specifikt retsstatsprincippet.
Enhver indsats for at bekæmpe desinformation kan få betydelige konsekvenser for de grundlæggende rettigheder, som skal sikres og beskyttes i alle medlemsstater.
(9) (10) (11)
COM(2020) 825 final. Kommissionen.
Forslag til forordning om et indre marked for digitale tjenester af 15. december 2020.
Claudia Cohen, »Des marques financent, malgré elles, la désinformation« (Varemærker kommer uforvarende til at finansiere desinformation), Le Figaro, 5. august 2021.
Institute for public relations, »Combating foreign disinformation on social media«, Rand corporation, 28. juli 2021.