C 152/68
DA
Den Europæiske Unions Tidende
6.4.2022
3.6.
Nytænkning af finansieringen 3.6.1.
De finansielle institutioner bør analysere fødevaresystemerne ud fra vinkler, som er i overensstemmelse med de særlige forhold i den pågældende sektor.
Fødevarevirksomheder kan ikke behandles ud fra samme kriterier som andre sektorer, hvilket længe har været tilfældet, fordi adgang til kredit og investeringsafkast ikke afspejler de langsigtede bæredygtighedskriterier.
Dette er så meget desto mere vigtigt, når man ser på fødevarevirksomhedernes gennemsnitlige størrelse og bæredygtighedens voksende betydning.
Det er vanskeligere for SMV'er at få adgang til finansiering og indberette deres bæredygtighedsresultater.
3.6.2.
Med hensyn til bæredygtig finansiering af SMV'er bør det påpeges, at bureaukratiske og komplekse tekniske screeningkriterier for taksonomien kan blive en hindring for, at virksomhederne — navnlig SMV'erne — indleder eller viderefører en bæredygtighedsindsats.
3.7.
Målretning mod mindre virksomheder 3.7.1.
Ansvarsprincipper og overvågningsmekanismer er normalt tilpasset store virksomheder.
Dette gælder også bæredygtighedsområdet.
3.7.2.
De europæiske fødevaresystemer udgøres primært af SMV'er.
Det betyder, at der er behov for ad hoc-støtte for at hjælpe fødevarevirksomhederne gennem omstillingsfasen.
Støtten omfatter indførelse af værktøjer til selvevaluering, fremme af netværkssamarbejde mellem virksomheder, uddannelsesprogrammer inden for iværksættervirksomhed og bæredygtighed, oprettelse af praktiske fællesskaber, fremme af god praksis, lettere adgang til innovationsøkosystemer, skattemæssige og økonomiske incitamenter til at blive større og lettere adgang til markeder og til markedsoplysninger.
3.7.3.
Støtte og vejledning, bl.a.
om IT-hardware- og software, kan fremme udviklingen og konsolideringen af SMV'er i forsyningskæden og sikre en bedre integration af målene for bæredygtig udvikling i deres strategier.
3.8.
Benchmarking: Selvevaluering, overvågning, inddragelse og dialog 3.8.1.
Selvevalueringsværktøjer er vigtige for alle virksomheder i tilpasningen til 2030-dagsordenen.
Sådanne værktøjer bør understøtte virksomheder af enhver størrelse uden at stille de mindste virksomheder ringere.
3.8.2.
For større virksomheder er der behov for bredere og mere standardiserede tilgange for at gøre det muligt at foretage sammenligninger.
For mindre virksomheder bør der sikres ad hoc-støtte.
I betragtning af sektorens særlige karakteristika er en tæt dialog mellem de forskellige aktører i fødevaresystemet (virksomheder, institutioner, investorer, forbrugere og innovatorer) afgørende.
3.9.
Inddragelse af borgerne 3.9.1.
I betragtning af fødevarers sociale rolle og deres indvirkning på den miljømæssige og sociale bæredygtighed bør borgerne høres, når europæiske, nationale og regionale politikker samt virksomhedernes strategier fastlægges.
Inddragelsen af borgerne er særlig vigtig på lokalt plan for at skabe en tæt sammenhæng mellem fødevarer og livet i byer og regioner (18).
Lokale fødevarepolitikker bidrager til at opnå dette, da de kan anlægge en holistisk tilgang til fødevarer, udnytte lokale forhold og stimulere medskabelsesinitiativer.
3.9.2.
Eksemplet med Leader (19) viser, at lokale aktionsgrupper kan bidrage effektivt i den forbindelse.
Oprettelsen af fødevarepolitiske råd er et andet eksempel, der viser, at inddragelse af borgerne fører til mere bæredygtige løsninger.
(18) (19)
EØSU's udtalelse om Civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18), og EØSU's udtalelse om Fra jord til bord: en bæredygtig fødevarestrategi (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).
https://enrd.ec.europa.eu/leader-clld_en