C 152/194
DA
Den Europæiske Unions Tidende
6.4.2022
2.5.
Sektoren for arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug (LULUCF) kan bidrage til modvirkning af klimaændringer ved at opretholde og forbedre dræn og kulstoflagre.
Kommissionen foreslår politikker, der skal hjælpe skovforvaltere med at sikre flere klimafordele, når de producerer træprodukter, og tilskynde landbrugerne til at anvende klimaintelligente og bæredygtige landbrugsmetoder.
3.
Generelle bemærkninger 3.1.
Det europæiske civilsamfund er i høj grad engageret i bekæmpelsen af klimaændringer og er helt enig i, at der er behov for at indføre effektive og øjeblikkelige foranstaltninger.
EØSU mener, at der er behov for en samordnet indsats fra både offentlige og private enheders side for at øge bevidstheden om det presserende behov for handling nu, sikre borgernes og lokalsamfundenes aktive inddragelse og ejerskab og for at generere yderligere midler til støtte for omstillingen til en lavemissionsøkonomi.
EU kan ikke længere spilde tid på langvarige drøftelser.
3.2.
LULUCF-sektoren har reduceret sit nettooptag af CO2 med en femtedel (4), hovedsageligt på grund af øget skovhugst og manglende incitamenter.
Desuden har Europa været ramt af hidtil usete skovbrande og oversvømmelser, som faldt sammen med tørker og hedebølger uden fortilfælde.
Skovene har også været særligt sårbare over for insektudbrud med vådområder, der lider under vedvarende forringelse.
Der kan opnås betydelige stigninger i drænet til relativt lave omkostninger, men foranstaltningerne skal intensiveres inden for alle arealanvendelser, herunder forbedret forvaltning af skovarealer og dyrkede arealer samt skovrejsning.
3.3.
EØSU påpeger, at der er forskellige måder at øge kulstofbindingen på, bl.a. arealforvaltning, skovfornyelse og genopretning af naturlige økosystemer.
Klimaændringer og tab af biodiversitet er indbyrdes forbundne og skal håndteres sammen.
Det er nødvendigt at tackle tab af levesteder, forurening, overhøstning og spredning af invasive arter for at sikre, at de naturlige økosystemer bevares, og at landbaserede sektorers afgørende sociale og økonomiske rolle opfyldes.
3.4.
Medlemsstaterne bør udarbejde nationale strategier for bevarelse og genfugtning af tørvemoser af høj kvalitet, da de udgør en vigtig mulighed for at beskytte og øge kulstoflagrene i organisk jord og sikre genopretning af biodiversiteten.
EØSU mener derfor, at et af de vigtigste mål bør være genopretningen af tørvemoser af høj kvalitet (ved hjælp af paludikultur (5)) og vådområder, og at der bør tages højde for vådområders emissioner så hurtigt som muligt og ikke først fra 2026, som Kommissionen foreslår.
3.5.
Forskning viser, at store skovbrande har bidraget til nettokulstofemissioner i årtier og hæmmer vegetationens genvækst.
Vandforvaltning, især tilbageholdelse af vand i jorden og opbevaring af vand i reservoirer, kan i høj grad forbedre kapaciteten til at afbøde og bekæmpe brande.
Samtidig øger det modstandsdygtigheden over for kraftige regnskyl, oversvømmelser og tørke.
EØSU anbefaler derfor, at Kommissionen stimulerer og støtter medlemsstaterne i at forbedre vandforvaltningspolitikkerne med henblik på at øge landbrugets produktivitet og kulstofbindingskapacitet.
3.6.
Landbrugere og skovforvaltere skal tilskyndes til at anvende nye bæredygtige forretningsmodeller, der fremmer biodiversitet og anvender regler for den cirkulære økonomi.
EØSU har allerede opfordret til en kompleks og retfærdig lovgivningsmæssig ramme, der »gør det muligt for jordejerne og arealforvalterne at gennemføre effektive LULUCF-for­ anstaltninger på en økonomisk hensigtsmæssig måde, der ikke kun lægger dem til last« (6).
Det er nu op til hver enkelt medlemsstat at udforme disse vigtige incitamentsrammer i overensstemmelse med deres egne særlige omstændigheder.
EØSU har allerede tilskyndet medlemsstaterne »til at udforme ambitiøse bundstyrede nationale politikker for LULUCF-sektoren med tæt inddragelse af civilsamfundet i processen på nationalt, regionalt og lokalt niveau« (7).
3.7.
Det er nødvendigt at fortsætte drøftelserne om, hvordan skovene skal forvaltes, og hvilke dele af træerne der kan anvendes til energi.
Selv om Kommissionens forslag om revision af direktivet om vedvarende energi (8) forbyder udvinding af biomasse fra primærskove og indfører restriktioner for afbrænding af visse typer træ, anerkender det ikke den nuværende gode praksis, hvor forskellige typer træer og forskellige dele af træer anvendes til det formål, de er bedst egnede til og dermed genererer optimal samlet merværdi uden at spilde naturressourcer.
EØSU opfordrer til, at der i alle medlemsstater fastlægges nationale lovgivningsmæssige rammer, der støtter og tilskynder til anvendelse af bæredygtig praksis inden for biomasseproduktion.
(4) (5) (6) (7) (8)
SWD(2021) 610 final.
Dyrkning af vådlagte områder.
EØSU's udtalelse om Arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug (LULUCF) (EUT C 351 af 15.11.2012, s. 85).
EØSU's udtalelse om Medtagelse af drivhusgassemissioner og optag fra arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug i klima- og energirammen for 2030 (EUT C 75 af 10.3.2017, s. 103).
Kommissionen — Revision af direktivet om fremme af vedvarende energi.