6.4.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 152/153
1.4.
Finansielle formidlere bør udelukkes fra EU's emissionshandelsordning, så kun anlæg, der udleder kuldioxid i produktionsprocesserne, kan handle med emissionskvoter.
Dette er for at fjerne enhver risiko for spekulation og stemmer overens med den kinesiske tilgang, som forbyder finansielle institutioner at deltage i kvotehandelssystemet. 1.5.
Hovedparten af trafikken uden for EØS går via hublufthavne enten i eller uden for EØS.
I dag har de fleste passagerer en række alternativer for deres flyrejse uden for EØS, gennem både interne og eksterne hublufthavne.
Med de øgede omkostninger som led i emissionshandelsordningen er der imidlertid en betydelig risiko for, at EØS-operatører vil blive underbudt af billigere operationer med base i hublufthavne uden for EØS.
For at imødegå dette bør tildelingen af gratis ETS-kvoter erstattes af en mekanisme, der er målrettet mod konkurrencemæssige ulemper, således at man kan beskytte europæiske luftfartsselskaber og hublufthavne. 1.6.
EU bør arbejde for en mere ambitiøs og ensartet global regulering af kulstofprissætning og skal have mandat til at forhandle om dette på globalt plan.
I tilgift til det globale mandat foreslår EØSU, at man anvender en af eller begge disse mekanismer for at sikre en fair og bæredygtig gennemførelse af emissionshandelsordningen og støtte et bredere anvendelsesgrundlag på kort sigt: a) indføre en CO2-grænsetilpasningsmekanisme b) erstatte systemet med tildeling af gratis ETS-kvoter med en målrettet beskyttelse mod illoyal konkurrence. 1.7.
Emissionshandelsordningen bør fremme et skift til mere bæredygtige transportformer, herunder inden for luftfartssektoren, og bør derfor fremme en reduktion i anvendelsen af forretningsflyvning.
Emissionshandelsordningen bør fremme anvendelse af bæredygtige massetransportformer og derfor pålægge brugere af forretningsflyvning højere afgifter. 1.8.
ETS-indtægterne bør investeres i udviklingsprojekter, som sigter mod yderligere at reducere luftfartens miljøpåvirkning, ved at man støtter reduktion af omkostningerne til og en større udbredelse af bæredygtigt flybrændstof.
De bør tillige støtte lufthavnes, brændstofleverandørers og groundhandlingvirksomheders omstilling til nye bestemmelser for brugen af bæredygtigt flybrændstof i europæiske lufthavne i ReFuelEU-forslaget.
Indtægterne bør endvidere understøtte en retfærdig omstilling for arbejdstagere i luftfartsindustrien, som er blevet negativt påvirket af klimaændringerne.
For at implementere dette bør man etablere en social fond for luftfarten, der kan lette luftfartsarbejdstagernes efteruddannelse og omstilling.
En sådan fond kunne forvaltes af Kommissionen med støtte fra både arbejdsgivere og fagforeninger. 1.9.
Gennem emissionshandelsordningen bør forslaget tilskynde operatørerne til at udvikle intermodale transportnet i deres vigtigste hublufthavne med henblik på at udvide til et mere omfattende destinationsnetværk, samtidig med at mængden af unødvendige ultrakorte flyvninger nedbringes.
Dette kunne gøres ved at øge antallet af gratis kvoter andre steder i luftfartsselskabets netværk til områder, hvor der ikke eksisterer passende jernbaneforbindelser. 1.10.
EU bør samarbejde med de europæiske samarbejdsudvalg, sektordialogudvalg og andre fælles fora, som f.eks.
Aviation Round Table, om løbende overvågning af den reviderede emissionshandelsordning under hele dens gennemførelse.
Der bør være særlig opmærksomhed på social dialog med arbejdstagerne og på at forstå, hvilke behov og bekymringer de har i forbindelse med bæredygtig luftfart. 1.11.
Der bør tages hensyn til de fjernest beliggende regioners særlige status, og disse regioner bør fritages fra emissionshandelsordningen i medfør af artikel 349 i TEUF, der muliggør undtagelser fra anvendelsen af EU's regelsæt i disse regioner.
2.
Generelle bemærkninger 2.1.
EØSU bifalder Kommissionens initiativ til ændring af direktiv 2003/87/EF for så vidt angår luftfartens bidrag til Unionens emissionsreduktionsmål.
Selv om der ikke er tale om samfundets eller sågar transportsektorens største udleder af emissioner, skal luftfarten og interessenterne i denne sektor yde deres bidrag til opnåelsen af en bæredygtig luftfartsindustri og af vores klimamål som anført i Parisaftalen og i »Fit for 55«-pakken. 2.2.
I kraft af sådanne initiativer, inddragelse af interessenter og social dialog kan mange af de sociale og økonomiske trusler mod arbejdstagerne i luftfartssektoren afbødes, og EØSU vil bifalde Kommissionens bestræbelser på at sikre, at alle interessenter, navnlig fagforeninger og europæiske samarbejdsudvalg inddrages, når det drejer sig om klimaforandringer og en retfærdig omstilling under hele proceduren for dette forslag samt i alt fremtidigt arbejde vedrørende bæredygtig luftfart.