C 152/132
DA
Den Europæiske Unions Tidende
6.4.2022
4.11.
For så vidt angår muligheden for fremme af udbredelsen af »VE-elkøbsaftaler« (artikel 15), bør udarbejdelsen af retningslinjer koblet med økonomisk støtte til små og mellemstore virksomheder fremme udbredelsen af en sådan ordning, som sikrer synlighed på lang sigt med hensyn til salgsprisen for grøn elektricitet.
Mere generelt illustrerer dette initiativ behovet for at styrke samarbejdet og koordineringen mellem aktører i sektoren med henblik på at give de erhvervsdrivende en langsigtet vision.
4.12.
Et andet initiativ, som EØSU bifalder, er medlemsstaternes pligt til at iværksætte en testfase for det grænseoverskridende samarbejde i form af etableringen af et pilotprojekt inden for de tre kommende år.
EØSU ønsker dog en afklaring af, hvordan et sådant samarbejde skal etableres.
EØSU ønsker navnlig en afklaring af de administrative procedurer i forbindelse med et sådant initiativ og opfordrer Kommissionen til at yde bistand til medlemsstaterne (oversættelse af dokumenter i forbindelse med proceduren osv.), således at de kan overholde fristen.
4.13.
EØSU mener, at det bør overvejes, om en europæisk reguleringsmyndighed inden for elektricitet er relevant.
For at kunne forberede sig ordentligt på denne vigtige funktion er det på tide at iværksætte en konceptuel systemplanlægnings­ aktivitet, der kan forudse det stigende energibehov efter område og type samt omstilling af energitypen.
4.14.
EØSU bifalder også initiativet i artikel 9, stk.
7a, som indfører fælles planlægning for hvert havområde mellem medlemsstaterne for at fremme udviklingen af offshorekapacitet.
En sådan tilgang vil gøre det muligt at optimere de enkelte havområders potentiale og i sidste ende bidrage til målet om elsammenkobling mellem staterne.
Indførelsen af et enkelt kontaktpunkt er også et fornuftigt skridt, som bør give anledning til at lade sig inspirere af god praksis i de forskellige medlemsstater for at begrænse den tid, det tager at gennemføre et projekt.
Fastsættelse af en total produktionskapacitet for hvert enkelt havområde for henholdsvis 2030, 2040 og 2050 bør også gøre det muligt i højere grad at udnytte mulighederne for offshorevindenergi i hver enkelt medlemsstat og fremme udbredelsen heraf.
Det stigende antal grænseoverskridende projekter inden for vedvarende energi, navnlig offshore vindenergi får i praksis EØSU til at opfordre Kommissionen til at genoptage drøftelserne om en transmissionssystemoperatør på europæisk niveau, som er det mest oplagte niveau til forvaltning af elektricitetsstrømme i realtid.
Det vil i sidste ende være den mest legitime måde at varetage koordineringen af markedsmekanismerne i forbindelse med udbud og efterspørgsel samt garantere sikkerheden i systemet, som vil blive underlagt et stadig større pres i takt med den stigende udbredelse af vedvarende energikilder.
4.15.
EØSU har ved flere lejligheder understreget, at det er nødvendigt at skabe nye markedsstrukturer for at skabe balance mellem energiproduktionen og forbruget på mikroniveau.
Sådanne strukturer vil kunne fremme integrationen af mindre lagringssystemer i energisystemet.
Udbredelsen af elektromobilitet bør således kunne udnytte batterier, så man sikrer intelligent ladning og lagerkapacitet på lokalt niveau.
Revisionsforslaget berører dog ikke dette emne.
4.16.
Pakken om ren energi har navnlig fokus på egetforbrug og energifællesskaber.
Disse mekanismer er vigtige redskaber til at sikre borgernes deltagelse og gøre dem til fuldgyldige aktører i energiomstillingen ved at øge deres tilhørsforhold og styrke decentraliserede strukturer, som vil være gavnlige på både økonomisk og socialt niveau.
Som Kommissionen understregede i forbindelse med evalueringen af de nationale energi- og klimaplaner, tager medlemsstaterne ikke i tilstrækkelig grad højde for det potentiale, der ligger i aktivt medborgerskab på energiområdet, hvilket strider mod et af formålene med den fjerde energipakke.
Der er et presserende behov for at præcisere de gældende regler, navnlig for begreber som energideling, nettofakturering og salg af energi mellem producent-forbrugere, med henblik på at nå målene i pakken om ren energi og energiunionen.
Det skuffer EØSU, at Kommissionen med revisionsforslaget ikke søger at forbedre lovgivningen om disse aspekter.
Dette er så meget desto vigtigere, da forslaget til revision af retningslinjerne for statsstøtte til klima-, energi- og miljøforanstaltninger fastsætter en langt lavere tærskel for undtagelse fra forpligtelsen til at yde støtte og fastsætte støtteniveauet gennem en udbudsprocedure.
4.17.
EØSU støtter i princippet Kommissionens forslag, hvori medlemsstaterne opfordres til at tage højde for »vedligeholdelse af de nationale kulstofdræn og økosystemer i skovene« samt principperne for den cirkulære økonomi og »kaskadeudnyttelse af biomasse«.
Det betyder, at det skal prioriteres at bruge resttræ, såsom mindre grene, træstubbe og andre biprodukter samt produkter af genanvendt træ til bioenergi.
Det giver således mening at tage støtten til bioenergianlæg inden for dette område op til fornyet overvejelse, idet det holdes for øje, at restprodukter fra savværker og papirmasseindustrien er kilder til energi.
Som nævnt i forslaget er det i øvrigt hensigtsmæssigt at omdirigere biobrændstoffer af biologisk oprindelse til de transportsektorer, som er vanskelige at elektrificere, såsom søfart, transport over lange afstande eller luftfart.
Problemer i form af tilgængelighed og omkostninger bør også tages i betragtning i denne forbindelse.
Med henblik på at gennemføre denne tanke bør artikel 25 sondre mellem biobrændstoffer af biologisk oprindelse og elektricitet fra vedvarende energikilder i forhold til nedbringelse af drivhusgasser.
I transportsektoren bør det således prioriteres at anvende elektricitet fra vedvarende energikilder og biobrændstoffer fremstillet af restprodukter.
Hermed lægges der større pres på transportsektoren, som bør prioritere dekarbonisering ved direkte elektrificering.