6.4.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 152/119
4.5.
Pandemikrisen har vist, at der er mangel på sundhedspersonale.
EØSU gentager, at der bør være særlig fokus på at forbedre deres arbejdsvilkår, herunder lønninger, uddannelse, omskoling, suppleringsuddannelse og adgang til børnepasning med henblik på at sikre de højest mulige sikkerhedsstandarder og muligheden for, at ansatte i alle erhverv, herunder i sundhedssektoren, kan bo, flytte og arbejde frit i hele EU (3).
Eftersom 76 % af sundhedspersonalet og 84 % af sygeplejerskerne i EU er kvinder, er der behov for politikker, der kan ændre på kønsbalancen, for at fjerne hindringer for adgang til fuldtidsbeskæftigelse, afhjælpe lønforskellen mellem kønnene, sikre, at flere bliver i sektoren, og fremme mulighederne for faglig udvikling og for at påtage sig lederfunktioner.
Der bør udvikles særlige procedurer, der gør det muligt hurtigt og sikkert at rekruttere sundhedspersonale fra lande uden for EU i kritiske situationer.
4.6.
Hvad angår EU’s strategiske ramme for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen for 2021-2027 bifalder EØSU Kommissionens stærke anbefaling til medlemsstaterne om at anerkende covid-19 som en erhvervssygdom.
Dog understreger det, at anbefalingen bør revideres for at inkludere alle arbejdstagere, der udsættes for smitte uden den rette beskyttelse, herunder mobile og vandrende arbejdstagere og sæsonarbejdere på usikre arbejdspladser og i usunde boliger.
4.7.
EØSU vil nøje følge gennemførelsen af den europæiske sundhedsunion og anbefaler, at sammenhængen mellem dyresundhed og menneskers sundhed tages i betragtning.
Dette samarbejde understreger også, at pandemiers grænseoverskridende karakter betyder, at kun en ensartet og velkoordineret indsats baseret på fælles anerkendelse kan være effektiv og vellykket.
4.8.
Under covid-19-pandemien var tilgangen til kliniske forsøg i Europa fragmenteret og ukoordineret.
EØSU bemærker, at en paneuropæisk tilgang kan bane vej for en strømlining af procedurerne og processerne for kliniske forsøg, især afprøvning af nye potentielle lægemidler til effektiv og tilgængelig behandling.
Her kan en storstilet europæisk platform for kliniske forsøg være en løsning.
4.9.
Ifølge videnskabelige forskningsdata og deltagerstatistikker inden for sundhedspleje kan covid-19-krisen resultere i en betydelig stigning i psykologiske risici, hvilket igen kan øge udviklingen af psykosomatiske sygdomme.
Dette nye sygdomsfænomen såvel som de endnu ikke tilstrækkeligt undersøgte langtidseffekter af covid skal der tages højde for i sundhedssystemerne i alle EU-medlemsstater.
4.10.
Forebyggelse af og forberedelse og reaktion på pandemier er prioriteter for Europa.
EØSU mener, at EU fortsat bør håndtere krisen på en måde, der er konsekvent og globalt orienteret, navnlig gennem COVAX og nye potentielle lægemidler og behandlinger, og styrke og understøtte den globale sundhedssikkerhedsstruktur.
I den forbindelse må EU's rolle i Verdenssundhedsorganisationen også styrkes.
På den baggrund, og også som en reaktion på de akutte behov i udviklingslandene, opfordrer EØSU Kommissionen til at føre an i en åben debat på europæisk niveau om en midlertidig frivillig undtagelse fra TRIPS-aftalen, gældende for covid-19-vacciner, -behandlinger og -tests, for at gøre det muligt at intensivere den globale vaccineproduktion og mindske omkostningerne og dermed sikre adgang for alle mennesker i hele verden.
4.11.
Med hensyn til de første erfaringer, der er formuleret i Kommissionens meddelelse om sundhed, finder EØSU det smerteligt mangelfuldt, at det konstateres, at der er ulige adgang til interventioner og tjenester til at håndtere stress på sundhedsområdet uden det nødvendige fokus på sårbare grupper.
I mange henseender er dette kun blevet forstærket af covid-19-krisen.
Lige adgang til og tilgængelighed af tjenester bør ikke kun være et evalueringskriterium, men kan også redde liv.
5.
Sociale og samfundsmæssige aspekter 5.1.
I 2021 har vi set, at ulighederne mellem kvinder og mænd er blevet større i Europa, især som følge af den alarmerende stigning i tilfældene af vold mod kvinder, som har ledsaget covid-19-pandemien.
Nedluknings- og isolationsforanstaltninger har gjort det nemmere for voldsmænd at kontrollere ofre gennem tvang, og kvinder og piger er blevet udsat for fysisk, psykisk og seksuel vold og haft begrænset adgang til støttetjenester for ofre.
Det er blevet betegnet som en »skyggepandemi«.
EØSU opfordrer Kommissionen til at vedtage en omfattende ramme for forebyggelse og bekæmpelse af alle former for vold mod kvinder og piger ud fra et feministisk, kønsbevidst og intersektionelt perspektiv med henblik på at sikre, at der ikke igen opstår en skyggepandemi i tilfælde af en fremtidig sundhedskrise.
(3)
EUT C 286 af 16.7.2021, s. 109.