6.4.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 152/117
1.7.
I forlængelse af adskillige udtalelser (1) og søjlen for sociale rettigheder støtter EØSU foranstaltninger på EU-niveau og i medlemsstaterne, der fremmer samarbejde mellem sundhedssystemer under hensyntagen til EU-værdier som værdighed og fair konkurrence, og hvis sigte er opadgående konvergens af sundheds- og socialsystemer. 1.8.
Under pandemien oplevede vi, at EU og medlemsstaterne helt nødvendigt udvidede deres aktiviteter i et hidtil uset omfang for at hjælpe både virksomheder og borgere økonomisk.
EØSU understreger, at det er vigtigt at bevæge sig fra kriseforanstaltninger til produktive investeringer med henblik på en inklusiv og bæredygtig genopretning på mellemlang og lang sigt, bl.a. for at undgå risikoen for, at finans- og pengepolitikkerne kan blive ramt af høj inflation, der kan føre til stagflation. 1.9.
EØSU bifalder Kommissionens bestræbelser på at støtte nationale kampagner til fremme af mediekompetencer i samarbejde med Det Europæiske Observationscenter for Digitale Medier (EDMO) og Ekspertgruppen om Mediekendskab og dermed bidrage yderligere til at bekæmpe desinformation, herunder om vaccination, som forårsager ubegrundet frygt og alvorlig skade. 1.10.
Udvalget bakker op om bestræbelserne for at udbygge det internationale samarbejde og styrke Europa i de internationale institutioner.
EØSU påpeger, at enhver svækkelse af Europas stilling og deltagelse i internationale organisationer åbner muligheder for andre lande uden for EU til at agere på en måde, der ikke er fremmende for de værdier, Den Europæiske Union står for.
2.
Generelle bemærkninger 2.1.
I begyndelsen af 2020 blotlagde covid-19-pandemien nogle af de allerede eksisterende problemer i sundhedssektoren, i mange lande og EU-institutioner og i nogle økonomiske sektorer.
Alt dette gjorde alvoren af krisen og de sociale ubalancer endnu værre. 2.2.
Udvalget glæder sig over, at EU og dens institutioner har taget skridt til løbende at vurdere processerne under pandemien, både med hensyn til den hidtil usete belastning af sundhedssystemerne og indvirkningen på EU som helhed.
Udvalget understreger, at denne seneste periode også bør betragtes som en krisetest af EU's demokratiske funktion og optræden som en enhed. 2.3.
EØSU anerkender den enorme indsats fra forskellige EU-institutioner for at koordinere vaccinationshjælpen, fra nationale institutioner for at levere social sikring og støtteprogrammer og fra virksomheder for at have gjort alt, hvad de kunne for at beskytte deres ansatte og aktiviteter og løfte udfordringen med en hurtig tilbagevenden til en normal situation i forhold til beskæftigelse og levering af væsentlige produkter.
Samtidig kan vi konstatere, at der stadig er lang vej igen, før der er fuld stabilitet og balance på arbejdsmarkedet. 2.4.
EØSU understreger, at den første og vigtigste lære, vi kan drage, er, at vi navnlig under regionale og/eller supranationale pandemier er nødt til at arbejde sammen på EU-plan for at finde fælles redskaber, ikke blot for at reagere ud fra et sundhedsmæssigt synspunkt, men også for at håndtere nødsituationen og ledsage overgangen til en hurtig, men inklusiv og bæredygtig genopretning.
Udvalget understreger EU-institutionernes positive tilgang med indførelsen af nye og innovative finansielle redskaber, der er baseret på en solidarisk tilgang og fælles interesser. 2.5.
Den værst tænkelige situation ville være et udbrud af endnu en krise, før situationen er helt stabiliseret.
Det er derfor en prioritet for Kommissionen at træffe foranstaltninger i dag for at opbygge modstandsdygtigheden i de økonomiske, sociale og sundhedsmæssige systemer for fremtiden.
EØSU er enig i denne strategi og i behovet for at se kritisk på de indhøstede erfaringer og styrke krisestyringen i EU. 2.6.
Kommissionen opregner ti vigtige erfaringer fra pandemien, men nævner kun i forbifarten, at krisen har ujævn indvirkning, idet sårbare grupper og små og mellemstore virksomheder er blandt de hårdest ramte.
Anbefalinger skal se kritisk på, hvad der er blevet gjort indtil nu, hvad der har fungeret godt, og hvad der skal forbedres. 2.7.
Efterhånden som vi kommer ud af krisen, har mangel på »lavt kvalificeret« arbejdskraft til job af afgørende betydning også vist sig også at være et stort problem.
Krisen har desuden udstillet vores sårbarhed over for fragmenteringen af de globale forsyningskæder og behovet for at gentænke industristrategien, når det gælder fremstilling af væsentlige produkter.
(1)
EUT C 13 af 15.1.2016, s. 40, EUT C 14 af 15.1.2020, s. 1.