6.4.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 152/101
4.1.5.
Den delegerede retsakt, som allerede er fastsat i klassificeringsforordningen, og som omfatter de resterende fire miljømål på områderne vand, biodiversitet, forureningsforebyggelse og cirkulær økonomi (foranstaltning 1 d), er et positivt skridt i retning af en helhedsorienteret bæredygtighedsmodel.
EØSU glæder sig også over, at Kommissionen i forbindelse med biodiversiteten vil foreslå vurderingskriterier for på den måde at integrere biodiversiteten og klimapolitikken.
Også udvidelsen med økonomiske aktiviteter med et mellemliggende miljøpræstationsniveau, samt sondringen mellem økonomiske aktiviteter, der ikke har en væsentlig indvirkning på miljømæssig bæredygtighed og økonomiske aktiviteter, der i væsentlig grad skader den miljømæssige bæredygtighed (foranstaltning 1 b), går i den rigtige retning.
Fremlæggelsen af rapporten om økonomiske aktiviteter med og uden væsentlig indvirkning er i klassificeringsforordningen fastsat til udgangen af 2021.
EØSU opfordrer indtrængende til, at denne tidsfrist overholdes.
I forbindelse med udvidelsen af taksonomien skal det sikres, at der ikke opstår smuthuller for grønvaskning, ikke mindst som følge af den større kompleksitet.
4.1.6.
EØSU hilser en udvidelse af standarder og mærker (foranstaltning 1 e) velkommen og efterlyser bl.a.
større beslutsomhed i forbindelse med indførelsen af minimumsstandarder.
Det er vigtigt med en generel ramme for mærkning af finansielle instrumenter til finansiering af omstillingen af økonomien, som opstiller nogle klart definerede og pålidelige pejlemærker.
Vildledende »bæredygtighedsvaskning«, hvor en institution foregiver at være mere miljømæssigt eller socialt bæredygtig, end den reelt er, fortjener ekstra opmærksomhed.
Imidlertid er det kun planlagt at foretage en vurdering af, om en sådan ramme er nødvendig senest i 2023.
Også når det gælder etableringen af en ESG-benchmark, annonceres der kun en undersøgelse, selv om bindende definitioner og regler også på dette område er vigtige elementer i bestræbelserne på at skabe den klarhed, som investorer og samfundet med rette efterspørger.
4.2.
En inklusiv ramme for bæredygtig finansiering 4.2.1.
EØSU hilser det velkommen, at adgangen til bæredygtig finansiering skal lettes for forbrugere, detailinvestorer og SMV'er for at skabe mulighed for mindre projekter på lokalt niveau (foranstaltning 2 a).
I den forbindelse skal der også sørges for retfærdige finansieringsomkostninger.
Fremme af viden om bæredygtighed er en god tilgang, som imødekommer den voksende interesse.
Finansiel uddannelse kan dog aldrig erstatte en solid investorbeskyttelse, og fremhævelsen af bæredygtighedsaspekter må ikke føre til, at uforholdsmæssigt store risici sløres.
Repræsentanter for investorerne skal inddrages i udarbejdelsen af en finansiel kompetenceramme.
4.2.2.
For at fremme bæredygtighedsrapportering også for SMV'er, der ikke er omfattet af forslaget til direktiv om virksomheders bæredygtighedsrapportering (CSRD) (9), bifalder EØSU projekterne inden for rådgivning og kompasset for EU-taksonomien (foranstaltning 2 a).
Det er vigtigt at forbedre rapporteringen og gøre den mere forpligtende, da også mindre virksomheders økonomiske aktiviteter kan have vidtrækkende konsekvenser for miljøet.
EØSU peger på, at der i civilsamfundet generelt er en stor interesse for bæredygtig virksomhedspolitik.
Navnlig vil også SMV'ers kunder og investorer kræve oplysninger om bæredygtigheden.
I forbindelse med et forenklet ESG-rapporteringssystem er det imidlertid vigtigt at være opmærksom på at forebygge grønvaskning.
Desuden anbefales følgende skridt: standardisering og sammenlignelighed for EU-virksomheders ikke-finansielle informationer, implementering af en lov- og tilsynsramme for udbydere af bæredygtighedsdata og sikring af adgang til virksomheders ikke-finansielle rådata.
Rapporteringskravene er ikke et mål i sig selv og bør derfor ikke stille for store krav til ressourceforbrug og omkostninger, men være effektive og bidrage til gennemsigtighed med henblik på at forbedre markedseffektiviteten og derved lette adgangen til finansiering.
4.2.3.
Brugen af digitale teknologier til bæredygtig finansiering er konsekvent.
Omvendt skal bæredygtighedsaspekter også forankres i teknologierne (foranstaltning 2 b).
Samordningen af foranstaltningerne til fremme af overordnet bæredygtighed, digitalisering og håndtering af covid-19-krisen skaber synergieffekter, som bør udnyttes, således at EU's indsats får større gennemslagskraft.
I forbindelse med grøn budgetlægning (foranstaltning 2 e) anbefaler EØSU en kobling til en fremtidig gylden regel for investeringer.
Generelt er det beklageligt, at der heller ikke på dette punkt er planer om en overordnet tilgang til bæredygtighed.
I forbindelse med risikodeling bør man være opmærksom på, at der ikke sker en ensidig belastning og risikooverførsel til ulempe for den offentlige sektor.
4.2.4.
Forhøjelsen af forsikringsdækningen i tilknytning til miljørisici er en tilpasning til virkeligheden.
Ifølge Kommissionen kan en lille forhøjelse sænke skatteydernes og regeringernes udgifter til klimabetingede katastrofer væsentligt, hvilket EØSU udtrykkeligt hilser velkommen.
Derimod forekommer de skridt, der foreslås, f.eks.
at kortlægge eksempler på bedste praksis, yderst defensive.
Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet skal under alle omstændigheder inddrages i dialogen om modstandsdygtighed over for klimaændringer.
(9)
Forslag til et direktiv for så vidt angår virksomheders bæredygtighedsrapportering (COM(2021) 189 final).