C 152/92
CS
Úřední věstník Evropské unie
6.4.2022
2.7.
Na rozdíl od nařízení, které upravuje činnost soukromého sektoru, se šestá směrnice o AML/CFT zaměřuje na institucionální systém tohoto boje a jeho přizpůsobení v jednotlivých členských státech.
Návrh této směrnice objasňuje pravomoci, úkoly a přístup k informacím finančních zpravodajských jednotek, stanoví rámec pro společné analýzy a poskytuje právní základ pro systém FIU.net.
Je v něm posílena pravomoc orgánů dohledu jednat a jsou zdokonaleny mechanismy pro spolupráci mezi orgány dohledu a s jinými orgány.
Je umožněno propojení registrů bankovních účtů.
2.8.
Navrhované nařízení o převodech peněžních prostředků a některých kryptoaktiv je přepracovaným zněním nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 (11) o převodech peněžních prostředků, jehož cílem je zajistit, aby požadavky na sledovatelnost a identifikaci převodů kryptoaktiv byly podobné jako v případě peněžních prostředků.
Na poskytovatele služeb souvisejících s kryptoaktivy se budou zároveň vztahovat požadavky, které jsou v nařízení o boji proti praní peněz stanoveny pro ostatní finanční subjekty.
3.
Obecné připomínky 3.1.
První směrnice o boji proti praní peněz byla přijata v roce 1991.
Od té doby byly přijaty další čtyři směrnice o AML/CFT a desítky dalších doplňujících směrnic týkajících se finančního systému nebo související trestné činnosti.
Výsledky tohoto úsilí, které orgány EU považují za svou prioritu, byly dosud zjevně neuspokojivé.
3.2.
Ohledně této skutečnosti panuje široká shoda.
Odrazilo se to v posouzeních Komise z roku 2019 i v dokumentech dalších orgánů, jako jsou Evropský parlament, který na tuto skutečnost poukázal ve svých usneseních z března 2019 a července 2020 (12), a Evropský účetní dvůr, který tak učinil ve své zprávě z června 2021 s názvem Úsilí EU v boji proti praní peněz v bankovním sektoru je roztříštěné a provádění nedostatečné (13).
Stejně tak se nad tím pozastavila i naprostá většina odborných a akademických analýz a prací analytických středisek, zejména zpráva pracovní skupiny CEPS-ECRI (14).
3.3.
Podle odhadů představuje objem praní peněz mezi 1 % (Europol a Evropská Komise) a 1,3 % (Účetní dvůr) HDP 27 států EU, tj. mezi 140 a 208 miliardami EUR ročně.
Ještě horší však je, že podle Europolu je zpětně získáno pouze 1 % tohoto objemu.
V posledních letech došlo k řadě skandálů týkajících se praní peněz, do kterých byly zapleteny velké finanční instituce, a je důležité, že mnohé z nich by nebyly odhaleny bez uplatnění evropských právních předpisů nebo zásahu orgánů dohledu.
Jinými slovy, i přes úsilí a ochotu Evropské komise a Evropského parlamentu nebylo dosaženo žádného pokroku, pokud jde o výsledky boje proti praní peněz a financování terorismu.
3.4.
Když Mezinárodní konsorcium investigativních novinářů (ICIJ) zveřejnilo dokumenty Pandora Papers, opět to poukázalo na rozsah problému, který představuje praní peněz a související trestná činnost, a na zásadní úlohu daňových rájů při napomáhání této trestné činnosti.
Je proto těžké pochopit, že jurisdikce, kterou tento dokument zmiňuje nejčastěji, není na unijním seznamu „nespolupracujících jurisdikcí“ a že Rada pro hospodářské a finanční věci z tohoto seznamu právě odstranila jinou jurisdikci, jejíž právní předpisy znemožňují určit skutečné majitele společností a účtů.
3.5.
EHSV upozorňuje orgány EU a vlády jednotlivých států, že je třeba spolehlivě chránit život a integritu novinářů, zaměstnanců a úředníků, kteří upozorňují na hospodářskou a politickou korupci.
Výbor je znepokojen tím, že řada členských států dosud nezahájila postupy k provedení směrnice (EU) 2019/1937 o ochraně osob, které oznamují porušení práva Unie, a vyzývá Komisi, aby přijala opatření k zajištění jejího bezodkladného provedení do konce roku 2021.
3.6.
Selhání a nedostatky politiky EU v oblasti AML/CFT mají několik příčin, které mají kumulativní účinky: i) roztříštěnost pravomocí mezi různými orgány EU a členských států, ii) neexistence jednotného orgánu dohledu EU v oblasti AML/CFT, iii) omezené nástroje, jež mají příslušné orgány EU k dispozici, iv) špatná koordinace, pokud jde o iniciativy v oblasti prevence i o přijímání opatření proti zjištěným rizikům a zpoždění při jejich provádění, v) nedostatky v práci orgánů dohledu a finančních zpravodajských jednotek v mnoha zemích, vi) provádění směrnic je velmi opožděné a mezi členskými státy existují značné rozdíly, což vede ke správním a soudním řízením ze strany Evropské komise, vii)
(11) (12) (13) (14)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/847 ze dne 20. května 2015 o informacích doprovázejících převody peněžních prostředků a o zrušení nařízení (ES) č. 1781/2006 (Úř. věst.
L 141, 5.6.2015, s. 1).
Usnesení EP ze dne 26. března 2019 o finančních trestných činech, vyhýbání se daňovým povinnostem a daňových únicích (Úř. věst.
C 108, 26.3.2021, s. 8) a usnesení EP ze dne 10. července 2020.
EÚD: Zvláštní zpráva 13/2021.
AML in the EU (Boj proti praní peněz v EU), Zpráva pracovní skupiny CEPS-ECRI, leden 2021.