6.4.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 152/115
subjektech řešících krizi v této skupině, a v důsledku toho ke snížení schopnosti těchto subjektů řešících krizi absorbovat ztráty a schopnosti rekapitalizace.
3.3.4.
Zohlednění dceřiných společností usazených mimo Unii.
Článek 12a a čl. 72e odst.
4 nařízení o kapitálových požadavcích se výslovně nevztahují na dceřiné podniky, které se nacházejí ve třetí zemi.
Pro bankovní skupiny EU s globální strategií řešení krize ve více subjektech proto nemusí být možné zohlednit dceřiné podniky usazené mimo Unii.
3.3.5.
Objasnění způsobilosti dluhových nástrojů vydaných v souvislosti s požadavkem na interní TLAC.
Článek 92b nařízení o kapitálových požadavcích stanoví požadavek na interní TLAC pro významné dceřiné podniky G-SVI mimo EU, které nejsou subjekty řešícími krizi.
Tento požadavek lze splnit pomocí nástrojů kapitálu a nástrojů způsobilých závazků, jak je uvedeno v čl. 92b odst. 2. 3.4.
Podrobné změny návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2014/59/EU, pokud jde o obezřetnostní přístup ke skupinám globálních systémově významných institucí se strategií řešení krize ve více subjektech.
3.4.1.
Konsolidovaný výpočet pro G-SVI s více subjekty řešícími krizi (článek 12a) 3.4.1.1.
EHSV zdůrazňuje, že banky, které přijaly model řešení krize ve více subjektech, by měly mít možnost využít úpravy, které byly ve specifikaci TLAC dohodnuty.
Tyto úpravy jsou navrženy tak, aby zajistily rovnocenné zacházení s modely řešení krize v jednom subjektu a řešení krize ve více subjektech.
Jsou obsaženy v článku 12a a čl. 72e odst.
4 nařízení o kapitálových požadavcích II, tyto dva články však nezahrnují třetí země.
Zejména návrh článku 12a naznačuje, že úpravy vyplývající z rozdílů v rizikově vážených aktivech jsou omezeny na subjekty se sídlem v EU, protože pojem „subjekt řešící krizi“ se vztahuje pouze na dceřiné podniky se sídlem v EU.
Je důležité rozšířit oblast působnosti tak, aby byly zahrnuty další dceřiné podniky, které daná skupina případně má v jiných zemích.
3.4.1.2.
EHSV se domnívá, že nejnovější návrh Komise tohoto cíle nedosahuje, protože srovnání mezi hypotetickým řešením krize v jednom subjektu a součtem rizikově vážených aktiv každého subjektu řešícího krizi vylučuje dceřiné podniky v třetích zemích kvůli tomu, že se toto srovnání vztahuje k článkům 45d a 45h směrnice o ozdravných postupech a řešení krize bank, která se nezabývá dceřinými podniky ve třetích zemích ani rozdíly mezi rizikově váženými aktivy, jež vznikají v důsledku různých kritérií výpočtu ve třetích zemích a v členských státech.
Zahrnuje pouze rozdíly mezi členskými státy.
3.4.1.3.
Pokud jde o to, že k provedení této úpravy je zapotřebí dohody, má EHSV za to, že i když existuje zvláštní postup pro dohodu o požadavku na kapitál a způsobilé závazky uvedeném v čl. 45h odst.
4 až 6 směrnice o ozdravných postupech a řešení krize bank II, jde o postup, který by byl platný pouze v případě různých orgánů příslušných k řešení krize v rámci EU a podle společného nařízení.
Jedním z příkladů, jak vysvětlit, proč tento postup není platný pro třetí země, je to, že je do něj zapojen orgán EBA v případech, kdy orgány příslušné k řešení krize nedosáhnou dohody.
3.4.1.4.
EHSV navrhuje, aby v případech, kdy k úpravám dojde v dceřiném podniku ve třetí zemi, byl evropský orgán příslušný k řešení krize v mateřském podniku tím orgánem, který je po zohlednění nezávazného stanoviska orgánu dané třetí země příslušného k řešení krize schopen provést příslušnou úpravu, aniž by bylo nutné dosáhnout dohody s orgánem dané třetí země.
3.4.2.
Odpočty od položek způsobilých závazků (článek 72e) 3.4.2.1.
EHSV zdůrazňuje, že článek 72e má obsahovat zachování právních účinků do 31. prosince 2024 (lhůta pro provedení TLAC ve třetích zemích).
Banky, které přijaly model řešení krize ve více subjektech, by během tohoto přechodného období měly mít možnost upravit odpočet kapitálových investic do dceřiných podniků ve třetích zemích bez rovnocenného požadavku v rámci řešení krize a vypočítat přebytek na základě celkového kapitálového požadavku v příslušné třetí zemi.
V opačném případě by to mělo nezamýšlené důsledky, protože nutnost vydávat způsobilé závazky vzroste v důsledku nemožnosti upravit tyto kapitálové investice do dceřiného podniku ve třetí zemi.
Následně se od roku 2025, až bude platit režim pro řešení krizí, sníží požadavek na mateřskou instituci díky nižšímu upravenému odpočtu v případě těchto kapitálových investic ve třetích zemích.
Vydávání způsobilých závazků pak již nebude zapotřebí.
V Bruselu dne 9. prosince 2021.
Předsedkyně Evropského hospodářského a sociálního výboru Christa SCHWENG