C 152/130
BG
Официален вестник на Европейския съюз
6.4.2022 г.
3.8.
Ако бъде приет от Съвета и Парламента, делегираният регламент за таксономията във връзка със смекчаването на изменението на климата може да насочи бъдещите инвестиции към устойчиви активи — категорията, към която принадлежи енергията от възобновяеми източници.
Едва след като бъдат премахнати нарушенията на конкуренцията между енергийните източници, енергията от възобновяеми източници ще може да се конкурира свободно на пазара.
В очакване на такава развръзка ЕИСК приветства подхода на Комисията, който дава възможност да се избегне изоставането в производството на енергия от възобновяеми източници. 4.
Конкретни бележки по текста на директивата а) Обвързващ или необвързващ характер на предложените цели 4.1.
ЕИСК отправя отново критика (7) поради факта че в преразгледаната директива не се съдържат обвързващи национални цели, за разлика от преразглеждането през 2009 г. Въпреки че Европейският съюз постигна целта си за повишаване до 20 % на дела на енергията от възобновяеми източници през 2020 г., някои държави членки не успяха да изпълнят своите цели, докато други постигнаха това в последния момент (8), като се възползваха по-специално от особената конюнктура, предизвикана от здравната криза, която доведе до застой на част от националните икономики.
Този пример илюстрира слабостта на настоящата рамка на управление, която урежда само възможност „да се насърчават“ държавите членки да изпълняват своите национални цели.
ЕИСК призовава Съвета, Европейския парламент и Европейската комисия да възобновят дебата относно определянето на обвързващи национални цели, относно подходящото управление на енергийния съюз и/или поне на по-принудителни мерки по отношение на държавите нарушители, за да се гарантира постигането на амбициите на национално равнище.
Във връзка с това директивата не отива по-далече от доброволни действия.
Докато редица държави членки надхвърлиха предвижданията си за 2020 г., се очертава риск от надпревара в низходяща посока, което може да демотивира най-напредналите държави поради липсата на воля от страна на някои техни партньори и поради липсата на последствия. 4.2.
По отношение на новата обвързваща цел за 40 %-ен дял на енергията от възобновяеми източници за 2030 г. (спрямо 32 % преди това), тя се отнася за общото потребление на енергия, а не само за потреблението на електроенергия.
ЕИСК приветства факта, че Комисията е предложила най-амбициозната цел в диапазона, определен в Плана във връзка с целта в областта на климата (38—40 %), за да бъде изпълнена новата цел за намаляване на емисиите на парникови газове с 55 % до 2030 г. Това показва амбицията на европейската изпълнителна власт да се ускори внедряването на „зелени“ технологии, което ЕИСК приветства.
Този по-голям дял на възобновяемите енергийни източници в електроенергийния микс на държавите членки обаче ще има последици по отношение на потреблението на енергия и електроенергия (9), тъй като се очаква до 2050 г. делът на потреблението на енергия да намалее.
Важно е сценариите за 2050 г. да бъдат актуализирани в светлината на новите цели, като се уточни по-специално ролята, която би могло да играе съхранението на електрическа енергия, което ще трябва да бъде развивано по-бързо от очакваното, или ролята на енергоспестяването, включително определени начини на поведение, които се откроиха по време на здравната криза. 4.3.
Тази нова цел обаче може да се окаже много амбициозна за някои държави членки.
В момент, когато декарбонизацията на строителния сектор в редица от тях изостава, ЕИСК одобрява предложения подход за увеличаване на усилията в конкретни сектори, например използването на енергия от възобновяеми източници в сектора за отопление и охлаждане.
Наистина имаше спешна необходимост от конкретна цел за 49 %-ен дял на енергията от възобновяеми източници в строителния сектор, която се съдържа в новия член 15а.
ЕИСК обаче си задава въпроси относно необвързващия характер на подобна цел.
Сградният сектор ще трябва да намали своите емисии с 60 % до 2030 г. и да стане въглеродно неутрален през 2040 г., за да се изпълнят целите, определени в Европейския зелен пакт.
Тъй като много държави могат да срещнат трудности при изпълнението на тази цел, ЕИСК подчертава, че е важно от 2025 г. да се използва финансиране от Социалния фонд за климата.
Това следва да даде възможност за ускоряване на санирането на обществени и частни сгради и по този начин да се пресече разрастващото се явление на енергийна бедност, която засяга над 30 милиона европейски граждани.
Все пак, независимо дали става въпрос за финансиране от бъдещия Социален фонд за климата или по-общо от други механизми за подпомагане, трябва да бъде въведен механизъм за проследяване, за да се гарантира, че това финансиране се насочва по адекватен начин към борбата с изменението на климата.
Ако тези средства бъдат „размити“ в националните бюджети, ще бъде невъзможно да се контролира ефективно използването на предоставяните ресурси.
Тези средства ще трябва да бъдат насочени не само към широкомащабни, но и към по-малки проекти, при които печалбата в парично изражение по отношение на MWh и емисиите на CO2 е по-малка, но въздействието върху европейските граждани е еднакво или дори по-значително.
ЕИСК призовава, доколкото е възможно, критериите за предоставяне на тези средства в отделните държави да бъдат хармонизирани по отношение на дела, който ще бъде насочен към това гражданите да станат активни, за да се улеснят евентуални трансгранични сътрудничества. 4.4.
ЕИСК би искал да отбележи, че декарбонизацията на промишления сектор понастоящем е твърде бавна, въпреки че този сектор е първият, към който са насочени последователните европейски планове в областта на климата.
По-конкретно, емисиите от промишлеността са обхванати от схемата за търговия с емисии (СТЕ).
Поради съществуването на твърде либерална схема за безплатно предоставяне на квоти обаче над 90 % от промишленото замърсяване не води до никакви разходи за съответните предприятия, в резултат на което в периода между 2012 г. и 2018 г. секторът е намалил емисиите си
(7) (8) (9)
ОВ C 246, 28.7.2017 г., стр. 55.
Евростат, Renewable energy statistics — Statistics Explained (europa.eu).
6_FR_ACT_part1_v3.pdf (europa.eu).