C 152/102
BG
Официален вестник на Европейския съюз
6.4.2022 г.
4.2.5.
Стъпките в подкрепа на надеждни социални инвестиции (действие 2г) далеч не са достатъчни, за да бъдат преодолени пропуските на стратегията в социалната сфера.
В Регламента за таксономията (10) е предвидена минимална защита, като се прави препратка, наред с другото, към основните трудови стандарти на Международната организация на труда.
Това обаче не е достатъчно, за да бъде подкрепен социалният напредък посредством таксономията.
За тази цел е необходимо да се приложи последователен подход за задълбочаване на социалната устойчивост, при който човекът и сферата на труда да бъдат в центъра на вниманието.
Основата вече е поставена с Европейския стълб на социалните права и целите на ООН за устойчиво развитие.
Например таксономия, която обхваща в еднаква степен екологичните и социалните цели и следователно предвижда като цяло принципа за ненанасяне на значителни вреди (11), може да бъде ценна основа за ЕС с устойчиво икономическо, социално и екологично развитие.
Понастоящем с участието на социалните партньори и гражданското общество следва без забавяне да бъде разработена една цялостна таксономия.
Докладът относно социалната таксономия ще бъде публикуван в края на 2021 г., което така или иначе е твърде късно.
4.2.6.
Преразглеждането на техническите стандарти в рамките на Регламента относно оповестяването на информация във връзка с устойчивостта в сектора на финансовите услуги (РОИУСФУ) (12) — с цел изясняване на показателите за неблагоприятни екологични и социални въздействия — също е закъсняло, тъй като е предвидено едва в края на 2022 г.
ЕИСК призовава по-специално и за значително по-бързо преразглеждане на показателите за правата на работниците и правата на човека, както и за прилагането на по-високи стандарти.
Разбира се, социалните партньори и гражданското общество трябва да бъдат пълноценно включени в този процес.
4.3.
По-добра издръжливост на рисковете за устойчивостта 4.3.1.
ЕИСК подкрепя включването на факторите за устойчивостта в управлението на риска във финансовия сектор.
Само по този начин може да бъде прекъснат порочният кръг, при който финансовите предприятия финансират вредни за климата дейности.
Въпреки че изменението на климата създава сериозни рискове за банките и застрахователните дружества, то засяга и финансовия сектор като цяло и дори застрашава цялостната финансова стабилност.
В този контекст ЕИСК предупреждава да не се интерпретира погрешно ролята на финансовия сектор като правоприлагащ орган, който налага цели за устойчивост от общ интерес.
Рисковете, свързани с климата, обаче трудно могат да се определят с точност поради масовия мащаб, проявлението им за първи път и несигурността.
Това обаче не трябва да води в никакъв случай до забавяне при предприемането на конкретни стъпки, което допълнително би задълбочило проблема.
Като цяло е необходимо прилагането на бърз и разумен подход, за да се предотвратят шокови реакции.
Таксономията на ЕС следва да служи като основа за това.
4.3.2.
Отчитането на рисковете за устойчивостта в стандартите за финансово отчитане и разработването на стандарт за природния капитал са положителни стъпки, като научно обоснованите, строги и надеждни стандарти и методологии са от съществено значение (действие 3a).
Системното включване на съответните рискове от екологичен, социален и управленски характер в кредитните рейтинги и прогнози също е целесъобразно (действие 3б).
ЕИСК предлага възобновяване на дискусията относно рейтингова агенция на ЕС в контекста на настоящата ситуация и затвърждаване по този начин на водещата роля на ЕС в областта на устойчивостта.
4.3.3.
Подходът на отчитане на факторите от екологичен, социален и управленски характер в системата за управление на риска на банките и в пруденциалната рамка за застрахователните дружества е логичен (действие 3в и 3г).
Те трябва да бъде взети под внимание и при преразглежданията на Регламента за капиталовите изисквания (РКИ), Директивата за капиталовите изисквания (ДКИ) и директива „Платежоспособност II“ (13), които вероятно ще бъдат съпътствани от по-дълги обсъждания.
Поради това ЕИСК препоръчва също така своевременни мерки по отношение на стандартите за измерване на рисковете при управлението на риска, за да се гарантират бързо отразяване на рисковете за устойчивостта и съответно осигуряване на собствен капитал.
На техническо равнище подходящи за това наред с останалото са насоките на европейските надзорни органи.
Препоръчва се като цяло стабилна, ориентирана към бъдещето и внимателно балансирана политика в областта на риска и собствения капитал, която да взема под внимание въздействието на рисковете за устойчивостта върху финансовата стабилност.
4.3.4.
Мерки като например вътрешни стрес тестове са стъпка в правилната посока като допълнителни мерки.
ЕИСК обаче отхвърля идеята класифицираните като устойчиви експозиции да подлежат на специално пруденциално третиране, което би намалило например изискванията за собствен капитал.
Повишаващата се в резултат на това сложност на нормативната уредба може да доведе до объркване и регулаторни пропуски.
Поради това ЕИСК се застъпва за строго икономическа оценка на риска.
Претеглянето на риска следва да се основава на първо място на рисковете за икономическата стабилност.
При това вредните за климата инвестиции така или иначе са изложени на риск стойността им да бъде намалена и да бъдат неуспешни.
ЕИСК предупреждава за турбуленции в областта на пруденциалния надзор и излагане на риск на вече достигнатите стандарти, ако бъдат нарушени изискванията на РКИ, ДКИ и директива „Платежоспособност II“.
(10) (11) (12) (13)
Регламент (ЕС) 2020/852, член 18.
Принцип „Do no significant harm“ за ненанасяне на значителни вреди.
Регламент (ЕС) 2019/2088 от 27 ноември 2019 г. относно оповестяването на информация във връзка с устойчивостта в сектора на финансовите услуги.
Директива 2009/138/EО на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 2009 г. относно започването и упражняването на застрахователна и презастрахователна дейност (Платежоспособност II) (ОВ L 335, 17.12.2009 г., стр. 1).