6.4.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 152/101
4.1.5.
Делегираният акт, предвиден още в Регламента за таксономията, с който се обхващат останалите четири цели в областта на околната среда, т.е. водите, биологичното разнообразие, предотвратяването на замърсяването и кръговата икономика (действие 1г), е положителна стъпка в посока към цялостен подход за устойчиво развитие.
ЕИСК приветства и обявлението на Комисията, че ще предложи критерии за оценка в рамките на биологичното разнообразие, за да бъде интегрирано по този начин биологичното разнообразие в политиката в областта на климата.
Разширяването по отношение на икономическите дейности със средно равнище на екологични резултати, както и диференцирането на икономическите дейности, които не оказват значително въздействие върху екологичната устойчивост, и икономическите дейности, които нанасят значителна вреда на екологичната устойчивост (действие 1б), също са стъпки в правилната посока.
Регламентът за таксономията предвижда публикуването до края на 2021 г. на доклад относно икономическите дейности, които оказват или съответно не оказват значително въздействие.
ЕИСК настоява дотогава докладът действително да бъде представен.
В хода на разширяването на таксономията вниманието трябва да бъде насочено и към това да не се появят „вратички“ за заблуждаващи твърдения за екологосъобразност, не на последно място поради по-високата степен на сложност.
4.1.6.
ЕИСК приветства разширяването на стандартите и маркировките (действие 1д) и се обявява, наред с другото, за по-голяма решителност при въвеждането на минимални стандарти.
От съществено значение би било да се определи обща рамка за маркировка за финансови инструменти за финансиране на прехода, за да се осигурят ясно дефинирани и надеждни отправни точки.
Допълнително внимание заслужават заблуждаващите твърдения за устойчивост, с които дадена институция се представя за по-устойчива от екологична или социална гледна точка, отколкото е в действителност.
Въпреки това до 2023 г. следва да бъде извършена само оценка на необходимостта от такава рамка.
Дори когато става въпрос за създаването на референтен показател от екологичен, социален и управленски характер, Комисията е обявила, че би извършила единствено оценка, макар че и в този случай задължителни определения и правила биха били съществени градивни елементи за осигуряването на яснотата, която инвеститорите и обществото с основание изискват. 4.2.
Приобщаваща рамка за финансиране за устойчиво развитие 4.2.1.
ЕИСК приветства факта, че достъпът до финансиране за устойчиво развитие следва да бъде улеснен за потребители, инвеститори на дребно и МСП, за да се осигури възможност за реализиране на по-малки проекти на местно равнище (действие 2a).
Във връзка с това трябва да бъдат гарантирани и справедливи разходи за финансиране.
Насърчаването на знанията във връзка с устойчивото развитие е добър подход, съответстващ на нарастващия интерес.
Въпреки това обучението по финансови въпроси не може в никакъв случай да замени стабилната защита за инвеститорите, а подчертаването на аспектите, свързани с устойчивото развитие, не трябва да води до прикриване на несъразмерно високи рискове.
Представители на инвеститорите също трябва да бъдат включени в изготвянето на рамка за финансова компетентност.
4.2.2.
С цел да се подобри отчитането във връзка с устойчивостта и за МСП, които не са обхванати от предложението за Директива относно отчитането на предприятията във връзка с устойчивостта (9), ЕИСК приветства проектите в областта на консултантските услуги и компаса за таксономията (действие 2a).
Евентуално подобряване и по-висока степен на задължителност при отчитането са от съществено значение, тъй като икономическите дейности на по-малките предприятия също могат да оказват сериозно въздействие върху околната среда.
ЕИСК посочва, че като цяло гражданското общество има силен интерес от устойчива политика за предприятията.
По-специално клиентите на МСП и техните инвеститори ще изискват представянето на декларации във връзка с устойчивото развитие.
В рамките на опростена система за докладване на данни от екологичен, социален и управленски характер обаче вниманието трябва да бъде насочено надлежно към предотвратяването на заблуждаващите твърдения за екологосъобразност.
Освен това се препоръчват следните стъпки: стандартизиране и сравнимост на нефинансовата информация на предприятията в ЕС, въвеждане на регулаторна и надзорна рамка за доставчиците на данни за устойчивостта и гарантиране на достъп до необработени нефинансови данни на предприятията.
Изискванията за докладване не са самоцел и следователно не бива да са свързани с прекомерни ресурси и разходи, а да допринасят ефективно за прозрачността, за да се подобри пазарната ефективност и по този начин да се улесни по-добрият достъп до финансиране.
4.2.3.
Използването на цифровите технологии за финансиране за устойчиво развитие е последователно.
По същия начин и аспектите, свързани с устойчивостта, трябва да бъдат интегрирани в технологиите (действие 2б).
Координирането на мерките за насърчаване на цялостната устойчивост и цифровизацията и за справяне с кризата, предизвикана от COVID-19, създава синергични ефекти, които трябва да бъдат засилени, така че действията на ЕС да придобият по-голяма тежест.
По отношение на екологосъобразното бюджетиране (действие 2д) ЕИСК препоръчва обвързване с бъдещо златно правило за инвестициите.
Като цяло буди съжаление фактът, че и тук не е предвиден цялостен подход за устойчиво развитие.
Що се отнася до поделянето на риска, трябва да се гарантира, че няма да се стига до едностранчиво обременяване и прехвърляне на риск в ущърб на публичния сектор.
4.2.4.
Увеличаването на застрахователното покритие по отношение на рисковете, свързани с околната среда, допринася за адаптиране към актуалното положение.
Комисията счита, че незначително увеличаване може да намали съществено разходите за данъкоплатците и правителствата, дължащи се на бедствия, свързани с климата — възможност, която ЕИСК изрично приветства.
От друга страна, предложените стъпки за установяване на примери за най-добри практики изглеждат твърде предпазливи.
Социалните партньори и гражданското общество трябва във всеки случай да бъдат включени в диалог относно устойчивостта (в т.ч. климатичната устойчивост).
(9)
Предложение за директива относно отчитането на предприятията във връзка с устойчивостта (COM(2021) 189 final).