C 150/66
SL
Uradni list Evropske unije
5.4.2022
Sicilija je eno najstarejših vinorodnih območij na svetu, kar potrjujejo arheološke najdbe ter številna grška in rimska literarna dela, v katerih so omenjena slavna vina s Sicilije.
Trgovina z oljem in vinom je potekala vse od časa Feničanov (9.–4. st. pr. n. št.), o čemer pričajo amfore, v katerih so ju prevažali, in drugi keramični izdelki.
Veličastnost vinogradov se je pokazala v času, ko so območje naseljevali Grki (8.–3. st. pr. n. št.), ki so uvedli več sort vinske trte, na primer grecanico, ki se je ohranila vse do danes.
Poleg tega je prisotnost sicilskih vin potrjena tudi v Galiji v obdobju rimskega imperija (3. st. pr. n. št.–5. st. n. št.), zlasti za časa Julija Cezarja.
Med muslimansko vladavino (827–1061) so gojili namizno grozdje, čeprav Koran prepoveduje uživanje alkohola, in v tem obdobju so na otoku Pantelleria uvedli sorto vinske trte zebib (danes imenovano zibibbo ali moscato di alessandria), ki so jo prinesli z afriškega rta Zebib, ki leži točno nasproti otoka Pantelleria.
Povezava med razmejenim geografskim območjem in kontrolirano označbo porekla „Sicilia“ je osnovana na posebni prsti, podnebju in krajinskih značilnostih območja.
Severni del je pretežno gorat, osrednji, južni in jugozahodni del pa hribovit.
Jugovzhodni del območja je značilno planotast, vzhodna Sicilija pa je vulkanska.
Nižinskih območij je največ ob obali.
Večina vinogradov pa leži v hribovitih predelih, ki so glede na izpostavljenost in lego posebej primerna za vinogradništvo, saj gre za zelo sončna območja z zadostno količino vetra, kar trti omogoča optimalne pogoje za rast, zagotavlja zdravo grozdje ter omogoča proizvodnjo visokokakovostnih vin.
Sončno sredozemsko podnebje, za katero so značilna vroča in suha, a vetrovna poletja, omogoča, da grozdje dobro zori, zato se ponaša z dobro vsebnostjo sladkorja in koncentracijo ekstraktov, večje ali manjše temperaturne razlike in tla, bogata z minerali, pa poskrbijo za sveže in kiselkaste note.
Zaradi vseh teh dejavnikov so proizvedena vina iz različnih kategorij vedno intenzivna, obenem pa uravnotežena in harmonična.
Gojitvene oblike so v glavnem tradicionalne in neobsežne ter se razlikujejo po vinorodnih okoliših otoka, kot je tradicionalna kotličasta rez alberello, ki se še vedno uporablja na obalnih območjih pokrajine Trapani, ali pogostejša nizka špalirna rez na trajnem ali obnovljivem kordonu ali širše gojitvene oblike v nekaterih rodovitnih dolinah v notranjosti.
Na obsežnem območju kontrolirane označbe porekla „Sicilia“ se lahko pridelujejo vina iz avtohtonih ali mednarodnih sort vinske trte, kar omogoča ponudbo široke palete proizvodov v različnih zajetih kategorijah vina.
Kategorija: vino (1) Ta kategorija zajema široko paleto vrst vina: rdeča, rosé in bela vina, vključno z vini „passito“, „vendemmia tardiva“ in „riserva“.
Uporabljene sorte vinske trte so avtohtone sorte zelo visoke kakovosti, kot so inzolia, catarratto in grillo, ki je križanec med sortama catarratto in zibibbo, ali tujerodne sorte, kot so chardonnay, müller-thurgau in sauvignon.
Sicilija je tudi območje pridelave enih od najbolj znanih rdečih vin iz avtohtonih sort vinske trte, zlasti sorte nero d’avola v povezavi s sortama frappato in nerello mascalese, ter tujerodnih sort vinske trte, kot so cabernet sauvignon, merlot in syrah.
Nesporno vodilno vlogo pri tem novem pristopu ima sorta nero d’avola, ki tudi v zvrsti z drugimi sortami vinske trte omogoča opis in opredelitev izvirnosti sicilijanskega vina, in to ne samo z vidika barve, temveč tudi s tem, da daje vinu poseben značaj, ki izvira iz sredozemskih vonjev in okusov.
Z analitičnega in organoleptičnega vidika imajo vsa ta vina uravnotežene fizikalno-kemijske lastnosti, ki prispevajo k ravnotežju okusov.
Vse vrste vina imajo prijetne, skladne, posebne in prefinjene arome, včasih s sadnimi, cvetličnimi in rastlinskimi notami, značilnimi za sorte vinske trte, iz katerih so proizvedene.
Barva belih vin je različno intenzivna slamnato rumena ali temno rumena, rdečih pa bolj ali manj intenzivno rubinasto rdeča z občasnimi vijoličnimi odtenki, ki s staranjem prehaja v granatno rdečo.
Vsa ta vina so uravnotežena, imajo dobro strukturo in ustrezni delež alkohola.
Tisočletna zgodovina vinogradništva na tem območju, ki jo izpričujejo številni dokumenti, je splošen in osnoven dokaz tesne povezave in vzajemnega delovanja človeških dejavnikov in kakovosti ter posebnih lastnosti vin s kontrolirano označbo porekla „Sicilia“.
Na tem območju so ljudje skozi stoletja iz roda v rod prenašali tradicionalno gojenje trte in enološke tehnike, ki so se v sodobnem času izboljšale in izpopolnile zaradi nespornega znanstvenega ter tehnološkega napredka.
Tako so si vina z ZGO „Sicilia“ prislužila svoj ugled.