SL
C 150/48
Uradni list Evropske unije
5.4.2022
Poleg tega, da so tla primerna za zasaditev vinogradov, so ugodne tudittopografske značilnosti okoliša mesta.
Vinogradi so zasajeni na sončnih južnih in jugozahodnih pobočjih gričev in vzpetin, poznanih pod imenom verő.
Povprečje meteoroloških statističnih podatkov, zbranih v zadnjih 47 letih, je: povprečna letna temperatura: 10,65 °C, letno povprečje atmosferskih padavin: 592,6 mm, letno povprečje ur sonca: 1 964 ur.
V skladu z veljavno zakonodajo so območja, primerna za zasaditev vinske trte, v vinogradniškem katastru uvrščena med območja razreda I in II.
Iz tega izhaja, da se v vinorodnem območju Eger območja, primerna za zasaditev vinske trte, delijo na 18 431 hektarov vinogradniških zemljišč razreda I in 3 914 hektarov zemljišč razreda II.
Skupna površina: 22 345 hektarov.
Čl o ve šk i d ej a v n ik i Nastanek vinogradov v okolici mesta Eger in vinogradništvo v srednjem veku Na pobočju griča Kis-Eged so bili odkriti ostanki okamnelega pradavnega lista trte, starega 30 milijonov let, imenovanega „Vitis Hungarica“, vendar ta ni povezan s sedanjim vinogradništvom.
Sodeč po arheoloških podatkih sta bila mesto Eger in njegova okolica poseljena od 10. stoletja dalje.
Od začetka 11. stoletja je bilo mesto verjetno precej velik kraj na Madžarskem.
Glede na listino, ki jo je leta 1261 izdal kralj Bela IV., prvi madžarski kralj, je sveti Štefan egerski škofiji podaril vinsko desetino oziroma desetino proizvodnje vina v egerski dolini.
Po vdoru Mongolov leta 1241 je upadanje prebivalstva in pomanjkanje delovne sile kralja Belo IV. prisililo, da je povabil tujce, naj se tam ustalijo.
Verjetno so v tem obdobju v Eger prispeli prvi Valonci, ki so se naselili v ulici Olasz utca in v vasi Tállya ter uvedli francoske tehnike vinogradništva in shranjevanja vina v sodih.
Prve vinske kleti naj bi bile izkopane po naročilu cerkvenih ustanov; najstarejše med njimi so bile del kleti za shranjevanje desetine (dészmapince).
Vinogradništvo območja Eger slovi že več stoletij.
Gaspar Boutatts, flamski risar in graver, je bil avtor številnih jedkanic, ki so predstavljale različne pokrajine Madžarske, med drugim pogleda na Eger („d’Erlau“), ki je bil vključen v album z naslovom „Description exacte des Royaumes de Hongrie“ (natančen opis madžarskih kraljestev), objavljen leta 1688 v Antwerpnu.
Znana je tudi zgodnejša gravura „Agria vulgo Erla“, ki jo je leta 1617 objavil G. Hoefnagel in ki predstavlja vinogradniško mesto, ki se je pogumno uprlo otomanskim četam.
Na obeh gravurah sta vidna vira upravičenega ponosa prebivalcev, in sicer utrdba, ki se dviga nad mestom, in z vinsko trto zasajeni griči v okolici.
Iz zgodovinskih virov izhaja, da je vinogradništvo v 17. stoletju doživelo zelo pomembno spremembo: poleg sort vinske trte, ki dajejo belo vino in so do takrat prevladovale v regiji, so se vedno bolj širile sorte, iz katerih se prideluje rdeče vino.
Treba je navesti, da so prebivalci Egra za obdelavo kompaktnih in trdnih tal v vinogradih izumili posebno „egersko motiko“.
Za merjenje količine vina so uporabljali „egerski polovnjak“ (Eger akó) (približno 200 litrov), katerega prostornina je bila štirikratnik navadnega polovnjaka.
Daljša obdelava vina v lesenih sodih je bila potrebna zaradi vsebnosti kislin in za dosego daljšega trajanja shranjevanja.
Vino proizvajalcev se je obdelovalo v hrastovih sodih, razvrščenih po vsej dolžini kleti, ali v kleteh za staranje, izkopanih pod mestom v riolitskem tufu, kjer je bilo mogoče stalno zagotavljati klimatske pogoje naravne jame (za staranje).
R a zv rs ti tev v in og r ad ov v pret ek l os ti V Egru se je vinarstvo prvič resnično razcvetelo v 15. in 16. stoletju.
Nato je doživelo renesanso v 18. stoletju.
Na voljo so zapisi iz leta 1760 in 1789, ki vsebujejo informacije o kakovosti vinogradov.
Leta 1760 so bili razvrščeni v tri kategorije glede na kakovost tal, naklon terena, ure sonca itd.
Skoraj 50 % vinogradov je bilo uvrščenih v prvo kategorijo.
Leta 1789 so bili vinogradi razvrščeni v šest kategorij (na nacionalni ravni jih je bilo vzpostavljenih osem, vendar v okolici Egra noben vinograd ni bil uvrščen v zadnji dve).
Načela razvrščanja so bila podobna tistim iz leta 1760, s to razliko, da so bili tudi številni izvrstni vinogradi, prilagojeni za proizvodnjo likerskih vin („aszúbor“), uvrščeni v prvo kategorijo.
Že od 18. stoletja so v mestu Eger veljala pravila kmetijskih zadrug, za upoštevanje katerih so bili odgovorni uradniki vinogradniških zadrug, ki so jih pri tem nadzorovali predsedniki.
8.2.
Vina (2) 1.
Opis razmejenega območja (nadaljevanje)
S or te v in s k e t r t e, k i s e g ojij o, i n v i n a, p roizved en a i z nj i h