C 150/66
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
5.4.2022.
Sicīlija ir viens no pasaules reģioniem ar senākajām vīnkopības tradīcijām — par to liecina arheoloģiskie atradumi, kā arī daudzie grieķu un latīņu valodā rakstītie literārie darbi, kuros minēti slavenie Sicīlijas vīni.
Jau senajos feniķiešu laikos (9.–4. gs. pirms mūsu ēras) notika eļļas un vīna tirdzniecība, par ko liecina atrastās amforas, kurās pārvadāja šīs preces, kā arī citu veidu keramikas trauki.
Īpašs vīnkopības uzplaukums notika laikā, kad šajā apgabalā apmetās grieķi (8.–3. gs. pirms mūsu ēras), kuri ieviesa vairākas jaunas vīnogu šķirnes, piemēram, “Grecanico”, kas joprojām tiek audzētas arī mūsdienās.
Liecības par Sicīlijas vīniem nāk arī no seno romiešu laikiem (no 3. gs. pirms mūsu ēras līdz 5. gs. mūsu ērā), īpaši no Cēzara laika Gallijā.
Lai gan Korāns aizliedza lietot alkoholu, musulmaņu valdīšanas laikā (827.–1061. gadā) audzēja galda vīnogas, un Pantellērijas salā no iepretim esošā Āfrikas krasta, Zebib zemesraga, tika ievesti “Zebib” šķirnes (tagad saukta par “Zibibbo” jeb “Moscato di Alessandria”) vīnogulāji.
Saikne starp noteikto ģeogrāfisko apgabalu un KCVN “Sicilia” ir balstīta reģiona augsnes, klimata un ainavas specifikā.
Ziemeļdaļa ir lielākoties kalnaina, bet centrālā, dienvidu un dienvidrietumu daļa ir paugurainas.
Reģiona dienvidaustrumu daļas reljefu veido plakankalne, bet Sicīlijas austrumi ir vulkānisks apgabals.
Zemienes galvenokārt atrodas piekrastē.
Vairums vīndārzu tomēr ir izveidoti paugurainajos apgabalos, kur to vērsums pret debespusēm un novietojums ir īpaši piemēroti vīnogulāju audzēšanai, jo tie saņem daudz saules gaismas un ir pietiekami apvējoti; vīnogulājiem tie ir optimāli augšanas apstākļi, tāpēc vīnogas ir bez defektiem un no tām var ražot augstas kvalitātes vīnus.
Tāpēc Vidusjūras klimats, kas ir saulains, ar karstām, sausām vasarām, bet arī vējains, nodrošina, ka vīnogas ļoti labi nogatavojas, un sekmē cukuru uzkrāšanos un ekstraktu koncentrēšanos, bet lielāka vai mazāka temperatūras amplitūda un minerāliem bagātās augsnes rada svaiguma un skābenuma notis.
Visu minēto faktoru dēļ var ražot vīnus, kas dažādajās kategorijās vienmēr ir intensīvi, bet sabalansēti un harmoniski.
Lielākoties tiek izmantotas tradicionālās vīnogulāju audzēšanas sistēmas, kas nav sevišķi ekspansīvas.
Tomēr salas dažādajos vīnkopības reģionos izmanto dažādas sistēmas, piemēram, Trapani provinces piekrastes apvidos joprojām izmanto tradicionālo audzēšanu krūma formā (alberello), bet vairākās auglīgajās iekšzemes ielejās izmanto izplatītāku metodi — zemo špaleru (spalliera bassa) sistēmu ar pastāvīgām vai maināmām saitēm, kā arī citas ekspansīvākas sistēmas.
Tā kā KCVN “Sicilia” ir attiecināms uz plašu teritoriju, vīnus var ražot gan no vietējo, gan ievesto vai starptautisko šķirņu vīnogām, tādēļ ir iespējams piedāvāt plašu produktu klāstu dažādās vīnu kategorijās, uz ko šis nosaukums attiecas.
Kategorija: vīns (1) Šī kategorija ietver virkni dažādu vīnu veidu: sarkanvīnus, sārtvīnus un baltvīnus, tostarp passito, vendemmia tardiva un riserva vīnus.
Tiek izmantotas gan augstvērtīgu vietējo šķirņu, piemēram, “Inzolia”, “Catarratto” un “Grillo” (šī šķirne iegūta, krustojot “Catarratto” un “Zibibbo” šķirni), gan ievesto šķirņu, piemēram, “Chardonnay”, “Müller Thurgau” un “Sauvignon”, vīnogas.
Arī Sicīlijas sarkanvīnu produkcija ir labi zināma — tā ir slavena ar vietējo šķirņu vīnogu vīniem, īpaši “Nero d’Avola”, kā arī “Frappato” un “Nerello Mascalese” vīniem, un ievesto šķirņu “Cabernet Sauvignon”, “Merlot” un “Syrah” vīnogu vīniem.
Neapšaubāmi populārākā šķirne šajā jaunajā produkcijā ir “Nero d’Avola”; šīs vīnogas pat kombinācijā ar citu šķirņu vīnogām piešķir vīnam tipisko Sicīlijas vīnu raksturu un to izceļ, pateicoties gan krāsai, gan tam, ka šo vīnogu vīnam piemīt īpašas iezīmes — Vidusjūras reģionā raksturīgās smaržas un garšas.
Runājot par analītiskajām un organoleptiskajām īpašībām — visu šo veidu vīniem piemīt līdzsvarotas ķīmiskās un fizikālās īpašības, kas nodrošina to sabalansēto garšu.
Visu šo veidu vīniem ir patīkama, harmoniska, raksturīga un izsmalcināta smarža, dažkārt ar augļu, ziedu vai augu notīm, kas raksturīgas to šķirņu vīnogām, no kā vīns gatavots.
Baltvīnu krāsa ir dažādas intensitātes salmdzeltena vai tumši dzeltena, bet sarkanvīni ir dažādas intensitātes rubīnsarkanā krāsā, tie var būt ar purpursarkanu nokrāsu un izturēšanas procesā iegūt granātsarkanu toni.
Visi šie vīni ir sabalansēti, ar labu garšas buķeti un labi piemērotu spirta saturu.
Daudzi avoti liecina, ka cilvēki šajā reģionā jau izsenis nodarbojušies ar vīnkopību, un tas vispārīgs un pamata pierādījums ciešajai saiknei un mijiedarbībai starp cilvēkfaktoriem un ar KCVN “Sicilia” apzīmēto vīnu kvalitāti un sevišķajām īpašībām.
Šajā konkrētajā apgabalā cilvēki gadsimtu gaitā ir nodevuši tradicionālos vīnogulāju audzēšanas un vīndarības paņēmienus, kas mūsdienās ir uzlaboti un noslīpēti, pateicoties neapšaubāmam zinātnes un tehnoloģiju progresam.
Tā ar ACVN “Sicilia” apzīmētie vīni ir ieguvuši savu reputāciju.