C 150/66
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 4 5
Sicilija, kaip liudija archeologiniai radiniai ir daugybė literatūros kūrinių graikų ir lotynų kalbomis, kuriuose minimi garsūs sicilietiški vynai, yra vienas seniausių pasaulyje vynininkystės regionų.
Apie jau nuo finikiečių laikų (IX–IV a. prieš Kr.) vykusią prekybą aliejumi ir vynu byloja randamos amforos, kuriose šie produktai buvo gabenami, ir kiti keramikos radiniai.
Dideli vynuogynai klestėjo graikų įsikūrimo šioje teritorijoje laikais (VIII–III a. prieš Kr.), kai graikai pradėjo auginti įvairias vynuogių veisles, tokias kaip „Grecanico“, kuri auginama iki šiol.
Be to, patvirtinta, kad romėnų laikais (III a. prieš Kr. – V a. po Kr.) ir ypač valdant Julijui Cezariui Sicilijos vynas buvo žinomas Galijoje.
Nors pagal Koraną buvo draudžiama gerti alkoholį, musulmonų valdymo laikais (827–1061 m.) buvo auginamos valgomosios vynuogės, o vynuogių veislė „Zebib“ (dabar „Zibibbo“ arba „Moscato di Alessandria“), atvežta iš Afrikos Zebibo kyšulio, esančio priešais Pantelerijos salą, buvo pradėta auginti šioje saloje.
Ryšys tarp nustatytos geografinės vietovės ir SKVN „Sicilia“ yra pagrįstas specifinėmis šios vietovės dirvožemio, klimato ir kraštovaizdžio ypatybėmis.
Šiaurinė Sicilijos dalis yra daugiausia kalnuota, o centrinė, pietinė ir pietvakarinė dalys – kalvotos.
Pietrytinė vietovės dalis yra tipiška plynaukštė, o rytinė Sicilija – vulkaninė.
Lygumos daugiausia plyti pakrančių zonose.
Tačiau dauguma vynuogynų yra kalvotose vietovėse, kurios pagal atodangą ir vietą yra ypač tinkamos vynmedžiams auginti.
Tai yra labai saulėta, pakankamai vėjuota aplinka, kuri suteikia augalams optimalias augimo sąlygas, užtikrina vynuogių sveikatą ir sudaro sąlygas gaminti aukštos kokybės vynus.
Taigi saulėtas, tačiau vėjuotas Viduržemio jūros klimatas, pasižymintis karštomis, sausomis vasaromis, skatina labai gerą vynuogių sunokimą, cukrų kaupimąsi ir ekstraktų koncentraciją, o temperatūros svyravimai ir kokybiškas dirvožemis, kuriame gausu mineralų, suteikia vynuogėms gaivumo ir rūgštumo poskonį.
Dėl visų šių veiksnių gaminami įvairių kategorijų vynai, kurie visada yra intensyvūs, bet subalansuoti ir harmoningi.
Vynmedžių formavimo metodai daugiausia yra tradiciniai, jie nėra plačiai taikomi ir skiriasi įvairiose salos vynuogių auginimo vietose – nuo tradicinio „alberello“ metodo (krūmo forma), vis dar naudojamo Trapanio provincijos pakrantės zonose, iki įprastesnio žemos gyvasienės metodo, naudojant nuolatines arba atnaujinamas užkardas, arba ekspansyvių metodų, taikomų daugelyje derlingų salos vidaus slėnių.
Didelėje vynui „Sicilia“ taikomos SKVN teritorijoje sudaromos sąlygos gaminti vynus tiek iš vietinių, tiek iš nevietinių ar tarptautinių vynuogių veislių, o tai reiškia, kad rinkai galima pasiūlyti platų įvairių kategorijų vyno produktų asortimentą.
1 kategorija – vynas Ši kategorija apima daug vynų rūšių: raudonuosius, rožinius ir baltuosius vynus, įskaitant „Passito“, „Vendemmia Tardiva“ ir „Riserva“ vynus.
Naudojamos tiek labai vertinamos vietinės vynuogių veislės, tokios kaip „Inzolia“, „Catarratto“ ir „Grillo“ (pastaroji yra išvesta sukryžminus „Catarratto“ ir „Zibibbo“ veisles), tiek nevietinės veislės, tokios kaip „Chardonnay“, „Müller Thurgau“ ir „Sauvignon“.
Be to, raudonųjų vynų gamybos srityje Sicilijoje pagamintas vynas yra vienas iš žinomiausių dėl vynų, pagamintų iš vietinių vynuogių veislių, ypač „Nero d’Avola“, kartu su „Frappato“ ir „Nerello Mascalese“, ir nevietinių veislių „Cabernet Sauvignon“, „Merlot“ ir „Syrah“.
Neabejotinai čia svarbiausias vaidmuo tenka veislės „Nero d‘Avola“ vynuogėms, kurios, net ir derinamos su kitų veislių vynuogėmis, gali lemti ir išryškinti Sicilijos vyno originalumą ne vien dėl savo spalvos, bet ir dėl to, kad jos suteikia vynui tipines savybes, susijusias su Viduržemio jūros regiono aromatais ir skoniais.
Kalbant apie analitines ir juslines savybes, visiems šių rūšių vynams būdingos subalansuotos cheminės ir fizinės savybės, padedančios sukurti subalansuotą vyno skonį.
Visų rūšių vynai pasižymi maloniu, harmoningu, savitu ir subtiliu aromatu, kartais su vaisių, gėlių ir augalų pokvapiais, būdingais jiems gaminti naudojamų vynuogių veislėms.
Baltųjų vynų spalva yra įvairaus intensyvumo šiaudų geltonumo arba sodri geltona, o raudonųjų – įvairaus intensyvumo rubino raudonumo, su galimais violetiniais atspalviais, o vynams bręstant atsiranda granato atspalvis.
Visi šie vynai subalansuoti, geros struktūros, turintys tinkamą alkoholio kiekį.
Daugybės dokumentų patvirtinta tūkstantmečius trukusi šios vietovės vynuogių auginimo istorija yra svarbiausias glaudaus žmogiškųjų veiksnių ir ypatingų SKVN „Sicilia“ vynų savybių ir kokybės ryšio ir sąveikos įrodymas.
Šioje konkrečioje vietovėje žmonės per šimtmečius perdavė vieni kitiems tradicinius vynmedžių auginimo ir vynininkystės metodus, kurie šiais laikais buvo tobulinami ir gryninami, pasitelkiant neginčijamą mokslo ir technologijų pažangą.
Dėl to SKVN žymimi vynai „Sicilia“ pelnė gerą vardą.