C 150/66
DA
Den Europæiske Unions Tidende
5.4.2022
Sicilien er en region med en af verdens ældste vindyrkningstraditioner, hvilket er dokumenteret af arkæologiske fund og af de mange græske og latinske litterære kilder, der nævner de berømte sicilianske vine.
Handlen med olie og vin, som går helt tilbage til fønikernes tid (9.-4. århundrede f.Kr.), er dokumenteret gennem fund af amforaer, der blev anvendt til transport, og andre typer keramik.
Vindyrkningsarealernes store udbredelse kunne ses under den græske bosættelse i området (det 8.-3. århundrede f.Kr.), hvor grækerne indførte en række druesorter som f.eks.
Grecanico, der stadig dyrkes i dag.
Det er bekræftet, at der fandtes siciliansk vin i romertiden (3. århundrede f.Kr. - 5. århundrede e.Kr.), især på Cæsars tid i Gallien.
Selv om det ifølge Koranen var forbudt at drikke alkohol, blev der dyrket spisedruer under de islamiske herskere (827-1061), og druesorten »Zebib« (i dag Zibibbo eller Moscato di Alessandria) blev indført på øen Pantelleria efter at være blevet transporteret fra Cap Zebib i Afrika, der ligger over for Pantelleria.
Tilknytningen mellem det afgrænsede geografiske område og den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Sicilia« er baseret på områdets særlige jordbund, klima og landskab.
Den nordlige del er bjergrig, og de centrale, sydlige og sydvestlige dele har bakkelandskaber.
Den sydøstlige del af området er et typisk plateau, og det østlige Sicilien er vulkansk.
De lavtliggende områder ligger primært langs kysten.
De fleste vinmarker findes imidlertid i de bakkede områder, som med hensyn til eksponering og beliggenhed er særligt egnede til at dyrke vin, dvs. meget solrige landskaber med tilstrækkelig vind, som giver planterne optimale vækstbetingelser og sikrer, at druerne er sunde, så der kan fremstilles vine af høj kvalitet.
Middelhavsklimaet, som er solrigt med varme, tørre somre og lidt blæsende vejr, gør det muligt at modne druerne virkelig godt og fremmer ophobningen af sukker og koncentrationen af ekstrakter, idet de varierende temperaturintervaller og jordbundens rige mineralkvalitet giver noter af friskhed og syrlighed.
Alle disse faktorer bidrager til, at de vine, der fremstilles i de forskellige kategorier, altid er intense, men afbalancerede og harmoniske.
Vækstmetoderne er primært traditionelle og ikke særligt ekspansive, og de varierer i de forskellige vindyrkningsområder på øen fra den traditionelle metode »alberello« [buskbeskæring], som stadig anvendes i kystområderne i provinsen Trapani, til den mere almindelige metode med lave espalierer, hvor der bruges permanente eller udskiftelige kordoner, eller ekspansive metoder, som anvendes i en række frugtbare dale midt på øen.
Det store område for den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Sicilia« betyder, at der kan produceres vine af både hjemmehørende og ikkehjemmehørende eller internationale druesorter, således at der kan tilbydes en lang række produkter i de omfattede vinkategorier.
Kategori: Vin (1) Denne kategori dækker en lang række vintyper: rødvine, rosévine og hvidvine, herunder Passito, Vendemmia Tardiva og Riserva.
De anvendte druesorter omfatter både de prisbelønnede hjemmehørende sorter som f.eks.
Inzolia, Catarratto og Grillo, hvor sidstnævnte er resultatet af en krydsning mellem sorterne Catarratto og Zibibbo, og ikkehjemmehørende sorter som f.eks.
Chardonnay, Müller Thurgau og Sauvignon.
Også i forbindelse med fremstilling af rødvine er vinproduktionen på Sicilien mest anerkendt for de vine, der produceres af hjemmehørende druesorter, navnlig Nero d’Avola, sammen med Frappato og Nerello Mascalese, og de ikkehjemmehørende sorter Cabernet Sauvignon, Merlot og Syrah.
Den ubestridte protagonist i denne nye retning er Nero d’Avola, der — selv blandet med andre sorter — kan karakterisere og frembringe den sicilianske vins originalitet, ikke kun på grund af dens farve, men også fordi den giver vinen en typisk karakter, der stammer fra Middelhavets aromaer og smage.
Med hensyn til analytiske og organoleptiske egenskaber har alle disse typer vine afbalancerede kemiske og fysiske egenskaber, der bidrager til deres afbalancerede smag.
Alle typerne har behagelige, harmoniske, karakteristiske og elegante aromaer — til tider med frugt-, blomster- og grøntsagsagtige noter, der er typiske for de druesorter, der anvendes til at producere dem.
Hvidvinenes farve er strågul af varierende intensitet eller dyb gul, mens rødvinene er rubinrøde af varierende intensitet eventuelt med toner af lilla hen imod granatrød med alderen.
De er alle afbalancerede vine med en god struktur og et godt alkoholindhold.
Vindyrkningens tusindårige historie i denne region, hvilket utallige dokumenter bekræfter, er grundlæggende bevis på den tætte forbindelse og interaktion mellem menneskelige faktorer og kvaliteten af og de særlige kendetegn ved vine med den kontrollerede oprindelsesbetegnelse »Sicilia«.
Netop i dette område har befolkningen i århundreder overdraget de traditionelle vinavlsmetoder og ønologiske teknikker, som er blevet forbedret og forfinet i moderne tid takket være ubestridte videnskabelige og teknologiske fremskridt.
Det har gjort det muligt for vine med »Sicilia« BOB at opbygge deres omdømme.