BG
C 150/48
Официален вестник на Европейския съюз
5.4.2022 г.
Пригодността на почвата за засаждане на лозя е допълнително повишена от благоприятните топографски условия в покрайнините на града.
Лозите са засадени по южните и югозападните склонове на възвишенията и хълмовете, известни като „verő“ [слънчеви склонове].
Типичните метеорологични данни за лозаро-винарския регион, усреднени за 47-годишен период, са следните: средна годишна температура: 10,65 °C, средно годишно количество на валежите: 592,6 mm, среден брой часове слънчево греене годишно: 1 964 часа.
В действащото понастоящем законодателство като райони, подходящи за засаждане на лози, са изброени такива, които са категоризирани в класове I и II в съответствие с лозарския кадастър.
Това са съответно 18 431 ha райони от клас I и 3 914 ha райони от клас II, подходящи за засаждане на лози в лозаро-винарския регион Eger.
Общата площ е: 22 345 ha.
Ч овеш к и те ф ак т ор и Появата на лози в околностите на Eger и лозарството през Средновековието Фосил от лозов лист на възраст 30 милиона години, т.нар. „Vitis Hungarica“, е открит в склона на възвишението KisEged.
Това обаче няма връзка с днешното лозарство.
Въз основа на археологически данни Eger и неговите околности са били населени от X век нататък.
От началото на XI век се счита, че той се е превърнал в голям град в Унгария.
Според хартата от 1261 г. на крал Бела IV, първият крал на Унгария, свети Стефан предоставя десятъка от виното от долината на Eger на епархия Eger.
При татарското нашествие от 1241 г. е била покосена голяма част от населението и недостигът на работна ръка принуждава крал Бела IV да доведе чужди заселници в страната.
Счита се, че приблизително по това време в Eger са пристигнали първите валонци, за които се знае, че са живели на улицата, наречена Olasz utca; в Tállya също е имало валонски заселници, които са въвели френското лозарство и съхранението на вино в бъчви.
Смята се, че първите изби са били построени от Църквата, а най-ранните от тях са били известни като dézsmapince [изба за десятъка от виното].
Лозаро-винарството в Eger има вековна история.
Фламандският печатар и гравьор Gaspar Bouttats изработва няколко медни гравюри, свързани с Унгария, включително изглед към Eger, или „Erlau“, в книгата „Description exacte des Royaumes de Hongrie“, публикувана в Антверпен през 1688 г.
Известна е и по-ранна гравюра, озаглавена „Agria vulgo Erla“, публикувана от G. Hoefnagel през 1617 г., която изобразява как лозарският град Eger побеждава турците.
И на двете гравюри са изобразени известният градски замък и лозя.
Историческите извори сочат, че лозарството е претърпяло дълбоки промени през XVII век.
Сортовете червено грозде започват да набират популярност спрямо доминиращите преди това бели сортове.
Следва да се отбележи, че лозарите от района на Eger са разработили специално сечиво за обработване на твърдата почва в района, известно като „Егерска мотика“.
За да измерват количеството на своите вина, те използвали „Eger akó“ [с вместимост около 200 l] — съд с вместимост, приблизително четири пъти по-голяма от обикновения съд „akó“.
Относителната киселинност и свойствата на вината да се запазват за дълъг период налагат продължителното стареене в дървени бъчви.
Производителите залагали вината си за отлежаване в бъчви в мазетата и избите, издълбани в риолитния туф под града, който осигурявал естествени избени условия (климат за отлежаване).
К ла си фи ка ц ия н а п л ощ и т е с л о з я в м ина л от о Първата златна ера на винопроизводството в Eger е била през периода XV—XVI век, като то е възобновено през XVIII век.
Историческите сведения от 1760 г. и 1789 г. предоставят данни за качеството на площите с лозя.
През 1760 г. лозята са разделени на три класа въз основа на качеството на почвата, наклона на склоновете, слънцегреенето и др.
Най-малко 50 % от лозята са били от първи клас.
През 1789 г. лозята в Eger са разделени на шест класа (на национално равнище е имало осем класа, но в района на Eger е нямало лозя от последните два класа).
Принципите, на които се основава класификацията, са били сходни на тези от 1760 г., с тази разлика, че много отлични лозя, от които се произвежда грозде за вино от вида „aszú“, биват също класифицирани като първи клас.
В Eger са въведени правила за лозаро-винарската общност още през XVIII век, прилагани от служителите на лозаровинарската общност, които са били под надзора на магистрата.
8.2.
Вина (2) 1.
Описание на определения район (продължение)
О тг л ежд а н и с ор то в е ло з и и в и н а , пр оиз ве жда н и о т т я х