C 143/18
8.2.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
31.3.2022 г.
Историческа, културна, социална и свързана с качеството връзка и географска среда на бялото вино Ист ори ч ес к а в ръ з ка Проследявайки винопроизводствената традиция на Santorini във времето, се връщаме назад към третото хилядолетие пр.н.е.
Откритите при разкопките на Akrotiri находки, например дървени въглища от лози и декоративни мотиви, изобразяващи чепки грозде във вазопис от онова време, разкриват, че лозарството е било една от основните дейности на населението.
Голямото вулканично изригване, случило се около 1650 г.пр.н.е., унищожило праисторическите лозя, заличавайки за период от около три века всяка следа от човешки и растителен живот на острова.
Лозарството и винопроизводството вероятно са били основен компонент от икономиката на Akrotiri във времената преди да бъде унищожен.
Това се потвърждава от физическото присъствие на дървени въглища от лози и гроздови семки, както и от специалната система за смачкване на гроздето и събиране на мъстта.
Коритото за смачкване и бъчвата, описани по-долу, представлявали оборудване от основно значение.
Голям кош, пълен с вар, открит в коритото за смачкване, кара археолозите да смятат, че варта може да е служила като вид филтър за пречистване на мъстта.
Виното се съхранявало в големи запечатани с восък питоси (делви).
Действително на гърлото на подобен съд са разпознати символи, отнасящи се до виното, надраскани на древната писменост линеар А. Като цяло множеството съдове за съхранение, заедно с делвите с дръжки, които изглеждат на стремена, открити в Akrotiri, предполагат не само значително винопроизводство, но и развита търговия с вино.
Декоративни мотиви под формата на чепки грозде са били използвани във вазописа от онова време.
Данни за наличие на винопроизводство и търговия с вино съществуват под формата на определени видове съдове с чучури, разположени близо до тесните им основи, както и множеството делви с дръжки, които изглеждат на стремена: гърнета, предназначени предимно за транспортиране на течности.
Досега Santorini е предоставил поне 50 % от всички образци на този ранен тип съдове, открити в района на Егейско море.
Според Херодот финикийците са били първите заселници след природната катастрофа.
За да оцелеят, те и хората, дошли след тях, е трябвало да преодолеят екстремната среда.
За да задоволят хранителните си нужди, те се опитвали да отглеждат различните растителни видове, които били донесли със себе си и с които били запознати.
През вековете единствено лозата успяла да оцелее във враждебната среда на Santorini.
Това растение се адаптира добре и е особено устойчиво на горещите и сухи условия на острова, има здрава и добре развита коренова система, дълбоко проникваща в почвите на Santorini.
Aspa е името, с което местните наричат твърдата и плътна почва, образувала се от множество слоеве вулканичен материал: пепел, лава, пемза и отломки.
В хода на последващи вулканични изригвания почва от вида aspa покрила подпочвения слой от варовик и шисти.
Островният пейзаж е запечатал вековете на човешки труд и свидетелства за усилията на жителите на Santorini през вековете да овладеят своите земи.
Няма преки доказателства за практикуване на лозарство през архаичния и през класическия период.
Но предвид идеалната за тази дейност почва би било чудно, ако жителите на Santorini не са го практикували.
Наличието на богати земевладелци на Santorini е трудно обяснимо, ако се изключи отглеждането на продукт, който би им донесъл големи печалби.
И към днешна дата изглежда, че този продукт е не друг, а виното.
От 12 до 17 век остров Santorini попада под властта на венецианците.
От самото начало европейците ценели гръцките вина не само заради тяхното качество, но и защото издържали на дълги морски пътувания.
Затова корабите на франките и на венецианците започнали да превозват все повече вино от Santorini.
Златният век за вината на Santorini под венецианска власт щял да приключи с окончателното завладяване от страна на турците.
Вината имали необикновена кариера, със забележителни моменти, като славата, която придобили в Париж.
8.3.
Историческа, културна, социална и свързана с качеството връзка и географска среда на бялото вино Кул т у рн и , с о ц иа л н и и и к о н о ми ч е ск и вр ъ зк и Лозята и виното са били неразривно свързани с културния, социалния и икономическия живот на жителите на Santorini още от древни времена.
Santorini винаги е успявал да съчетава високата си производителност с качество, както и с отвореност към външния свят.
Липсата на обширни обработваеми земи по времето на турското управление свидетелства за това, че мюсюлманското население не се установило по тези места.
Жителите на Santorini организирали по демократичен начин своите общности и възползвайки се изцяло от установения след османското завоевание мир в Егейско море, те развили търговията и корабоплаването, както в праисторически времена.
Александрия, Таганрог и Константинопол били най-важните средища за износ на големи количества вино от Santorini.
Известно е, че от историческа гледна точка износът за Русия съществувал поне от 1786 г. Икономиката на Santorini дори претърпяла спад, когато износът за Русия бил спрян заради Октомврийската революция.