C 132/6
SV
Europeiska unionens officiella tidning
24.3.2022
Onsdagen, 6 oktober 2021
X.
EU har lagt fram kraftfulla ekologiska åtaganden och målsättningar med den europeiska gröna given, men EU:s sammantagna ekologiska fotavtryck är fortfarande stort, vilket har negativa konsekvenser för miljön i utvecklings­ länder.
EU:s strategi för biologisk mångfald syftar till att uppnå en situation där alla världens ekosystem har återställts, och är motståndskraftigt och tillräckligt skyddade senast 2050, i linje med Agenda 2030 för hållbar utveckling, och uttrycker ett åtagande att senast 2050 förhindra allt artutdöende förorsakat av människan, och förbinder sig till generationsöverskridande ömsesidigt ansvar och principen om jämlikhet, inbegripet respekten för ursprung­ sbefolkningars och lokalsamhällens rättigheter och deras fulla och effektiva deltagande.
EU:s och medlemsstaternas strategi för att stödja utvecklingsländer bör utformas så att den förutser effekterna av klimatförändringarna och förlusten av mångfald.
Y.
Biologisk mångfald är avgörande för livsmedelssäkerheten, människors välbefinnande och utvecklingen världen över.
Människan får fördelar från ekosystem bland annat i form av rening av vatten och luft, bekämpning av skadegörare och sjukdomar, pollinering av grödor, markbördighet, genetisk mångfald, tillhandahållande av sötvatten, skydd mot översvämningar och koldioxidbindning samt motståndskraft mot klimatförändringarna.
Skogar hyser mer än 75 % av världens biologiska mångfald på land och mer än 25 % av världens befolkning är beroende av skogsresurser för sin försörjning.
Covid-19-pandemin har framhävt ojämlikheterna i jordbruksbaserade livsmedelssystem och behovet av att anpassa och förbättra småskalig produktion på ett hållbart sätt i utvecklingsländer, samt att omvandla jordbruksbaserade livsmedelssystem och omorientera jordbruket mot klimathållbarhet.
Z.
IPCC:s särskilda rapport om klimatförändringar och mark av den 8 augusti 2019 visar att ursprungsbefolkningar har en lång historia av att anpassa sig till klimatvariationer och dra nytta av sina traditionella kunskaper, vilket förstärker deras motståndskraft.
AA.
IPCC:s särskilda rapport om världshaven och kryosfären i ett förändrat klimat av den 24 september 2019 ger också bevis på fördelarna med att kombinera vetenskapliga rön med lokal och traditionell kunskap för att öka motståndskraften.
AB.
Enligt artikel 8 j i konventionen om biologisk mångfald ska konventionsstaterna respektera och upprätthålla de kunskaper, innovationer och sedvänjor hos ursprungsbefolkningar och lokalsamhällen som är relevanta för bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald.
Konventionen innehåller dock inte något uttryckligt erkännande av ursprungsbefolkningarnas mänskliga rättigheter.
AC.
FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) uppskattar att omkring 75 % av växternas genetiska mångfald har gått förlorad världen över, och att 75 % av världens livsmedel i dag fås från endast 12 växtarter och fem djurarter, vilket utgör ett allvarligt hot mot den globala livsmedelstryggheten.
AD.
Förlusten av genetisk mångfald, särskilt genom utbyte av lokala, väl anpassade arter, ökar sårbarheten för skadegörare, sjukdomar och miljöförändringar, inklusive klimatförändringar.
Globaliseringen av jordbruksmarknaden har varit en allt starkare drivkraft för en sådan utarmning av den biologiska mångfalden inom jordbruket, vilket innebär minskad innovationsförmåga och förmåga att anpassa sig till klimatförändringarna.
AE.
Det uppskattas att globalt sett beror 30 % av hoten mot arterna på internationell handel.
AF.
Olaglig handel med vilda djur och växter och olaglig handel med timmer och råvaror påskynda försämringen och förstörelsen av den biologiska mångfalden i länder med svaga institutioner och svag miljölagstiftning.
AG.
Haven är enorma reservoarer för biologisk mångfald och den främsta globala klimatregleraren.
Bevarandet av dem är livsviktigt för hållbar utveckling och bidrar till att utrota fattigdomen genom att tillhandahålla hållbara försörjningsmöjligheter och livsmedelstrygghet för miljarder människor.
Föroreningen av marina ekosystem med plast är såväl ett globalt som lokalt problem med potentiellt allvarliga konsekvenser för vilda djur och växter, ekonomisk verksamhet och människors hälsa i utvecklingsländer.
Omfattningen av denna förorening har underskattats kraftigt och det kvarstår kunskapsluckor, särskilt om effekter på kustområden och kustsamhällen.
Enligt den färska rapporten från FN:s miljöprogram Neglected: Environmental Justice Impacts of Marine Litter and Plastic