24.3.2022
SL
Uradni list Evropske unije
C 132/105 četrtek 7. oktobra 2021
O.
ker je afera z vohunsko programsko opremo Pegasus razkrila, da se je vohunilo za številnimi novinarji, zagovorniki človekovih pravic, izvoljenimi predstavniki in drugimi državljani EU; ker so različni državni akterji, na primer Rusija, Kitajska in Severna Koreja, vpleteni v zlonamerne kibernetske dejavnosti, s katerimi želijo uresničiti politične, gospodarske ali varnostne cilje, pri čemer napadajo kritično infrastrukturo ter izvajajo kibernetsko vohunjenje in množični nadzor nad državljani EU, pomagajo pri dezinformacijskih kampanjah, širijo zlonamerno programsko opremo ter omejujejo dostop do interneta in onemogočajo delovanje sistemov IT; ker so te dejavnosti v nasprotju z mednarodnim pravom, človekovimi pravicami in temeljnimi pravicami EU, obenem pa ogrožajo demokracijo, javni red in strateško avtonomijo EU, zato se mora EU nanje odzvati s skupnimi močmi, na primer prek okvira za skupen diplomatski odziv EU, pri tem pa med drugim uporabiti omejevalne ukrepe, predvidene v zbirki orodij EU za kibernetsko diplomacijo;
P. ker je Svet 30. julija 2020 prvič sklenil uvesti omejevalne ukrepe proti posameznikom, subjektom in organom, odgovornim za različne kibernetske napade ali vpletenim vanje, da bi bolje preprečevali zlonamerno vedenje v kibernetskem prostoru, odvračali od njega in se odzivali nanj; ker je bil pravni okvir za sankcije EU na kibernetskem področju sprejet maja 2019;
Q. ker je pripisovanje osrednja komponenta kibernetske diplomacije in strategij odvračanja;
R. ker se je sodelovanje med EU in Natom v skladu s skupno izjavo EU in Nata iz leta 2016 v zadnjih letih povečalo na več področjih, vključno s kibernetsko varnostjo in obrambo;
S.
ker so poročila skupine vladnih strokovnjakov OZN o soglasju za leta 2010, 2013 in 2015, ki jih je podprla Generalna skupščina OZN, splošen normativni okvir za kibernetsko stabilnost, ki vključuje priznanje, da se veljavno mednarodno pravo, vključno z Ustanovno listino OZN v celoti, uporablja v kibernetskem prostoru, pa tudi 11 prostovoljnih nezavezujočih standardov odgovornega ravnanja države ter ukrepi za krepitev zaupanja in gradnjo zmogljivosti;
Stanje zmogljivosti kibernetske obrambe EU
1. poudarja, da sta skupna politika na področju kibernetske obrambe in obsežno sodelovanje na ravni EU pri zagotavljanju skupnih in tudi boljših zmogljivosti kibernetske obrambe osrednja elementa za razvoj poglobljene in okrepljene evropske obrambne unije ter zahtevata kompleksno mešanico tehničnih, strateških in operativnih sposobnosti; izjavlja, da se kibernetska obramba nanaša na ukrepe, instrumente in postopke, ki so sorazmerni in skladni z mednarodnim pravom, ki vključujejo vojaške in civilne elemente in katerih cilj je med drugim zaščititi komunikacijska in informacijska omrežja SVOP ter misije in operacije SVOP ter pomagati državam članicam; poudarja, da je nujno treba razviti in okrepiti vojaške zmogljivosti za kibernetsko obrambo na ravni EU in na ravni držav članic;
2. želi spomniti, da sta zaradi brezmejnosti kibernetskega prostora ter znatnega števila in rastoče kompleksnosti kibernetskih napadov potrebna usklajen odziv na ravni Unije, ki vključuje skupne podporne zmogljivosti držav članic in podporo držav članic za ukrepe iz zbirke orodij EU za kibernetsko diplomacijo, ter okrepljeno sodelovanje med EU in Natom, in sicer na podlagi izmenjave informacij med skupinami za odzivanje na kibernetske krize, izmenjave najboljših praks, okrepljenega usposabljanja, raziskav in vaj;
3. pozdravlja okvir politike za kibernetsko obrambo kot orodje, s katerim se bo podprl razvoj zmogljivosti kibernetske obrambe držav članic; poudarja, da bi moral pregled tega okvira politike najprej poudariti obstoječe razkorake in šibke točke, kar zadeva vojaške strukture na ravni EU in na nacionalni ravni; poudarja, da je treba okrepiti usklajevanje med institucijami, agencijami in organi EU, med državami članicami in z njimi, pa tudi z Evropskim parlamentom, da bi zagotovili, da bo posodobljeni okvir izpolnjeval cilje EU na področju kibernetske obrambe;
4. poziva ESZD in Komisijo, naj v sodelovanju z državami članicami dodatno razvijeta celovit sklop ukrepov in usklajeno politiko za varnost IT, da bi okrepila odpornost, pa tudi usklajevanje vojaške kibernetske obrambe; poziva h krepitvi sodelovanja s civilno skupino EU za odzivanje na računalniške grožnje (CERT-EU), da bi zaščitili omrežja, ki jih uporabljajo vse institucije, organi in agencije EU, v tesnem sodelovanju z glavnimi informacijskimi direktorji v zadevnih subjektih, ter komunikacije institucij, organov in agencij EU z državami članicami; poziva Parlament, naj zagotovi sodelovanje pri rezultatih skupin CERT-EU, da se zagotovi raven varnosti IT, ki mu bo omogočila prejemanje vseh tajnih in