24.3.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 132/95 Ceturtdiena, 2021. gada 7. oktobris
19. norāda, ka 2018. gada oktobra stratēģiskajā vidusposma novērtējumā bija secināts, ka ESTF “Madad” ir bijis “vērienīgs un izmaksu ziņā efektīvs”, ka ar salīdzinoši zemāk izmaksām ir aptverts liels skaits atbalsta saņēmēju un ka tas ir “devis iespēju ES rīkoties elastīgi”;
20. atzinīgi vērtē trasta fonda ātro un elastīgo reakciju, atbalstot partnervalstis un kopienas koronavīrusa uzliesmojuma laikā, izrādot aktīvu iesaisti darbību pielāgošanā un pārorientēšanā ne tikai veselības, bet arī citās jomās, piemēram, iztikas, aizsardzības, izglītības vai sociālās kohēzijas jomā Libānā, Irākā, Turcijā un Jordānijā;
21. uzsver, cik būtiska nozīme ir pastāvīgam atbalstam, kas tiek sniegts bēgļiem, iekšēji pārvietotām personām un neaizsargātām uzņēmējām kopienām, tostarp plašākā reģionā, kur turpinās ieildzis konflikts, nodrošinot ilgāka termiņa, paredzamu, pilnībā pārredzamu un ātri pieejamu finansējumu no instrumentiem, kas izveidoti 2021.–2027. gada daudzgadu finanšu shēmai (DFS) un dalībvalstu potenciālo ieguldījumu ārējo piešķirto ieņēmumu veidā, ņemot vērā visus finanšu instrumentus, kas paredzēti saskaņā ar Finanšu regulu;
22. atgādina par palestīniešu bēgļu kopienu neaizsargātību Sīrijā un reģionā un aicina nodrošināt pastāvīgu atbalstu un viņu iekļaušanu ES humānās palīdzības plānos un risinājumos, kas saistīti ar Sīrijas krīzi;
Āfrika
23. norāda, ka trasta fonds Āfrikai tika izveidots kā ārkārtas trasta fonds, lai palīdzētu risināt krīzi trīs Āfrikas reģionos ar mērķi panākt ilgtermiņa stabilitāti un sasniegt attīstības mērķus; uzskata, ka ESTF Āfrikai ir ātri izmantojams un elastīgs instruments, kas palīdz risināt kopīgas globālas problēmas, piemēram, migrāciju un piespiedu pārvietošanu, klimata pārmaiņu ietekmi un ekonomikas krīzes; uzsver, ka līdz šim nepieredzētā situācija, ko izraisīja pašreizējā Covid-19 pandēmija, prasīja visu nepieciešamo elastību un ātrumu; tomēr uzsver, ka, sniedzot elastību, vienmēr jānodrošina pilnīga pārredzamība un pārskatatbildība; uzskata, ka varētu būt iespējami uzlabojumi ar mērķtiecīgāku rīcību, lai virzītu darbības trīs jomās un atbalstītu rezultātu izvērtēšanu un ziņošanu par tiem;
24. pieņem zināšanai, ka 78 projekti veicināja lielākas ekonomiskās un nodarbinātības iespējas, tika īstenoti 97 projekti noturības stiprināšanai, 75 projekti bija veltīti migrācijas pārvaldībai un 75 projekti palīdzēja uzlabot pārvaldību un konfliktu novēršanu; ar bažām norāda, ka īpašu apstākļu dēļ dažos projektos ES reaģēšanas centrā ir nokļuvusi migrācijas pārvaldība; tomēr Ar bažām norāda, ka īpašu apstākļu dēļ migrācijas pārvaldība dažos projektos ir kļuvusi par ES uzmanības centrā;
25. atzinīgi vērtē to, ka ESTF Āfrikai ir dažos gadījumos veicinājusi trīskārtīgu — humanitāro, attīstības un miera veicināšanas pasākumu — saiknes pieeju, kas nebija iespējama, izmantojot iepriekšējās DFS ES finanšu instrumentus; atgādina, ka ES trasta fondu finansējums jāizlieto un jāvērtē, pamatojoties uz oficiālās attīstības palīdzības kritērijiem, un ka visas izmaksas, kuras šai prasībai neatbilst, jāfinansē no citiem avotiem, ko trasta fonds apvieno, un nosoda jebkādu OAP līdzekļu izmantošanu, kas ir pretrunā attīstības mērķiem; atgādina par būtisku principu, ka humānai palīdzībai jābūt neatkarīgai;
26. pauž nožēlu par to, ka 37 % no ESTF Āfrikai līdzekļiem ir piešķirti pasākumiem, kuru mērķis ir ierobežot un samazināt migrāciju, savukārt mazāk nekā 9 % ir piešķirti tam, lai risinātu jautājumu par migrācijas un piespiedu pārvietošanas virzītājspēkiem; norāda, ka mazāk nekā 1,5 % no ESTF Āfrikai līdzekļiem tika piešķirti likumīgiem migrācijas kanāliem; atzīst, ka robežu drošība ir ļoti būtiska Āfrikas partnervalstu stabilitātei un ka ES ir jāatbalsta partnervalstis cīņā pret neatbilstīgas migrācijas plūsmu, cilvēku kontrabandas un cilvēku tirdzniecības pamatcēloņiem;
27. norāda uz ziņojumiem par nemitīgajiem cilvēktiesību pārkāpumiem Lībijā saistībā ar Lībijas krasta apsardzes darbībām; uzsver, ka daudzi krasta apsardzes izglābtie vai pārtvertie cilvēki tiek atgriezti patvaļīgai aizturēšanai briesmīgos apstākļos Lībijā; uzsver, ka bēgļu atgriešana valstīs, kurās viņi nav drošībā, pārkāpj 1951. gada Konvenciju par bēgļa statusu; norāda, ka saistībā ar Ārkārtas tranzīta mehānismu pastāv bažas par cilvēktiesību ievērošanu projektu īstenošanā; norāda, ka Lībijā nav ievērots neizraidīšanas princips; tomēr atgādina, ka jebkādā iejaukšanās gadījumā būtu jānodrošina cilvēku dzīvību, cieņas un cilvēktiesību pilnīga aizsardzība; šajā sakarībā aicina Komisiju un dalībvalstis, apspriežoties ar PSO, pārskatīt un veikt īpašu riska novērtējumu par sadarbību ar kompetentajām iestādēm jūras un robežu uzraudzības un pārvaldības jomā, ko finansē no ESTF Āfrikai, lai nodrošinātu objektīvu cilvēktiesību ievērošanas novērtējumu;