2022 3 24
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 132/95 2021 m. spalio 7 d., ketvirtadienis
19. pažymi, kad 2018 m. spalio mėn. laikotarpio vidurio strateginėje vertinimo ataskaitoje padaryta išvada, jog patikos fondas „Madad“ yra svarbus ir ekonomiškai efektyvus, pasiekė daug paramos gavėjų palyginti mažomis sąnaudomis ir sudarė galimybes ES veikti lanksčiai; 20. džiaugiasi, kad patikos fondas greitai ir lanksčiai reagavo remdamas šalis partneres ir bendruomenes koronaviruso protrūkio metu, aktyviai imtasi veiksmų pertvarkant ir keičiant veiklos kryptį ne tik sveikatos priežiūros, bet ir kitose – pragyvenimo, apsaugos, švietimo ar socialinės sanglaudos – srityse Libijoje, Irake, Turkijoje ir Jordanijoje; 21. pabrėžia, kokia svarbi nuolatinė parama pabėgėliams, šalies viduje perkeltiems asmenims ir pažeidžiamoms priimančiosioms bendruomenėms, taip pat įsikūrusias aplinkiniame besitęsiančio konflikto paveiktame regione, naudojant ilgesnės trukmės, nuspėjamo, visapusiškai skaidraus ir greitai panaudojamo finansavimo derinį pagal priemones, nustatytas 2021–2027 m. daugiametėje finansinėje programoje (DFP), ir galimus valstybių narių įnašus kaip išorės asignuotąsias pajamas, atsižvelgiant į visas finansines priemones, numatytas Finansiniame reglamente; 22. primena Palestinos pabėgėlių bendruomenių pažeidžiamumą Sirijoje bei regione ir ragina jas nuolat remti ir įtraukti į ES humanitarinius planus bei atsakomuosius veiksmus, susijusius su Sirijos krize;
Fondas „Africa“ 23. pažymi, kad patikos fondas Afrikai buvo sukurtas kaip skubiosios pagalbos patikos fondas, kad būtų galima padėti įveikti krizes trijuose Afrikos regionuose, siekiant ilgalaikių stabilumo ir vystymosi tikslų; pažymi, kad ES patikos fondas Afrikai yra greita ir lanksti priemonė, padedanti spręsti bendrus ir pasaulinius iššūkius, tokius kaip migracija ir priverstinis perkėlimas, klimato kaitos ir ekonominių krizių poveikis; pabrėžia, kad dėl beprecedentės padėties, susidariusios dėl tebesitęsiančios COVID-19 pandemijos, būtina užtikrinti visą reikalingą lankstumą ir greitumą; vis dėlto pabrėžia, kad lankstumas visada turi būti derinamas su visišku skaidrumu ir atskaitomybe; mano, kad būtų galima tobulinti padėtį tikslingiau nukreipiant veiksmus trijose srityse ir remiant rezultatų vertinimą ir ataskaitų teikimą; 24. atkreipia dėmesį į tai, kad 78 projektais prisidėta prie didesnių ekonominių ir užimtumo galimybių, 97 projektai buvo vykdomi atsparumui didinti, 75 projektai buvo skirti migracijos valdymui ir 75 projektai padėjo pagerinti valdymą ir konfliktų prevenciją; susirūpinęs pažymi, kad dėl konkrečių aplinkybių pagal kai kuriuos projektus užtikrinant ES atsaką daugiausia buvo susikoncentruota į migracijos valdymą; vis dėlto pakartoja, kad turėtų būti išlaikyti pirminiai tikslai – didinti atsparumą ir šalinti pagrindines migracijos priežastis; 25. palankiai vertina tai, kad ES patikos fondas Afrikai prisidėjo tam tikrais atvejais prie trigubo humanitarinio, vystymosi ir taikos aspektų susietumo metodo įgyvendinimo, o to nebuvo įmanoma padaryti taikant ES finansines priemones pagal ankstesnę DFP; primena, kad ES patikos fondo finansavimas turi būti įgyvendinamas ir vertinamas remiantis OPV kriterijais, o visos išlaidos, nepatenkančios į šio reikalavimo taikymo sritį, turi būti finansuojamos iš kitų šaltinių, kurie yra sutelkti patikos fonde, ir smerkia bet kokį OPV lėšų naudojimą veiksmams, nesuderinamiems su vystymosi tikslais; primena, kad pagrindinis principas – humanitarinė pagalba turi būti nepriklausoma; 26. apgailestauja dėl to, kad net 37 proc.
ES patikos fondo Afrikai lėšų skiriama priemonėms, kuriomis siekiama riboti ir mažinti migraciją, tuo tarpu mažiau kaip 9 proc. lėšų skiriama migracijos ir priverstinio gyventojų perkėlimo veiksnių problemai spręsti; pažymi, kad teisėtos migracijos kanalams finansuoti buvo skirta mažiau nei 1,5 proc.
ES patikos fondo Afrikai lėšų; pripažįsta, kad saugumas yra labai svarbus Afrikos šalių partnerių stabilumui ir kad ES turi remti šalis partneres kovoje su nelegalios migracijos srautais, neteisėtu žmonių gabenimu ir prekyba žmonėmis; 27. atkreipia dėmesį į pranešimus apie tebesitęsiančius žmogaus teisių pažeidimus, daromus Libijoje Libijos pakrančių apsaugos pajėgoms vykdant veiksmus; pabrėžia, kad daugelis pakrančių apsaugos pajėgų išgelbėtų ar sulaikytų žmonių grąžinami ir jiems taikomas savavališkas sulaikymas baisiomis sąlygomis Libijoje; pabrėžia, kad grąžinant pabėgėlius į šalis, kuriose jie nėra saugūs, pažeidžiama 1951 m.
Konvencija dėl pabėgėlių statuso; pažymi, kad ryšium su skubaus tranzito mechanizmu kyla susirūpinimas dėl pagarbos žmogaus teisėms įgyvendinant projektus; pabrėžia, kad Libijoje nesilaikoma negrąžinimo principo; primena, kad bet kokiu įsikišimu turėtų būti užtikrinta visapusiška žmogaus gyvybės, orumo ir žmogaus teisių apsauga; atsižvelgdamas į tai, ragina Komisiją ir valstybes nares, konsultuojantis su PVO, atlikti bendradarbiavimo su kompetentingomis institucijomis jūrų ir sienų stebėjimo ir valdymo srityje veiklos, finansuojamos iš ES patikos fondo Afrikai, peržiūrą ir konkretų rizikos vertinimą, kad būtų užtikrintas objektyvus pagarbos žmogaus teisėms vertinimas;