2022.3.24.
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
C 132/9 2021. október 6., szerda
13. sajnálja, hogy a biológiai sokféleséggel kapcsolatos politika támogatására szánt külső uniós költségvetés az éghajlat-változási politikákra elkülönített költségvetéshez képest továbbra is rendkívül alacsony; felszólít a biológiai sokféleség védelmére szánt források hatékony növelésére a többéves pénzügyi keretről szóló megállapodással összhangban, valamint technikai segítségnyújtásra hív fel az erőforrások mozgósítására szolgáló további eszközök kidolgozásához a biológiai sokféleséggel kapcsolatos globális kötelezettségvállalásoknak való megfelelés érdekében; hangsúlyozza, hogy nyomon kell követni, jelenteni kell és fokozatosan meg kell szüntetni a környezeti szempontból káros támogatásokat, és azokat a 2030-ig tartó időszakra szóló menetrenddel és a vonatkozó nemzetközi egyezményekkel és kötelezettségekkel összhangban a biológiai sokféleséget elősegítő tevékenységek felé kell irányítani; kéri, hogy az éghajlat-politikai intézkedésekre szánt uniós hivatalos fejlesztési támogatás jelentős részét az éghajlatváltozás mérsékléséhez és az ahhoz való alkalmazkodáshoz kapcsolódó biodiverzitás-támogató megoldások támogatására fordítsák; 14. kéri az EU-t kötelező erejű átvilágítási jogszabály elfogadására, amely a vállalatokat és finanszírozóikat közvetlenül felelőssé teszi annak biztosításáért, hogy behozatalaikkal összefüggésben ne kerülhessen sor emberi jogi jogsértésre, például földfoglalásra és környezetkárosodásra (például erdőirtásra vagy a biológiai sokféleség csökkenésére); tágabb összefüggésben arra kéri az EU-t, hogy követelje meg a gazdasági és pénzügyi intézményektől a biológiai sokféleségre irányuló kötelezettségvállalásaik fokozását, például a hatásvizsgálatra, a kockázatkezelésre, a nyilvánosságra hozatalra és a külső jelentéstételre vonatkozó szigorú és kötelező rendelkezések révén; felkéri az OECD-t, hogy a vállalatok által tett erőfeszítések támogatása érdekében dolgozzon ki átvilágításra és biológiai sokféleségre irányuló gyakorlati intézkedéseket; 15. üdvözli a Bizottság arra irányuló kötelezettségvállalását, hogy jogalkotási javaslatot dolgoz ki a vállalatok számára a kötelező emberi jogi és környezeti vállalati átvilágítással kapcsolatban, az ellátási láncuk egészére vonatkozóan; javasolja, hogy ez a jogalkotási javaslat támogassa és könnyítse meg a környezeti és éghajlatváltozási hatásokra vonatkozó közös hatásmérési módszertanok kidolgozását; hangsúlyozza, hogy fontos a különböző érintett vagy esetlegesen érintett résztvevőkkel, köztük az emberi jogi jogvédőkkel, a környezetvédőkkel, a civil társadalommal, a szakszervezetekkel, az őslakosokkal és a helyi közösségekkel folytatott hatékony, érdemi és tájékoztatáson alapuló egyeztetés; sajnálatosnak tartja a jogok védelmére, tiszteletben tartására és a jogorvoslatra vonatkozó ENSZ-keretrendszer, valamint az üzleti vállalkozások emberi jogi felelősségére vonatkozó ENSZ-irányelvek végrehajtásának súlyos hiányosságait az őslakos népek jogai és földhöz való jogai tekintetében; ismételten kéri az EU-t, hogy konstruktív módon vegyen részt az ENSZ Emberi Jogi Tanácsának egy olyan nemzetközi jogilag kötelező erejű eszközzel kapcsolatos munkájában, amely az emberi jogok nemzetközi jogában szabályozza a transznacionális vállalatok és más üzleti vállalkozások tevékenységét, és amely tartalmaz az őslakosok védelmére vonatkozó különös előírásokat; 16. megismétli azt a kérését, hogy a Bizottság mihamarabb nyújtson be javaslatot az EU által előidézett globális erdőirtás és erdőpusztulás megállítására és visszafordítására vonatkozó uniós jogi keretrendszerre, amely előírja a vállalatok számára, hogy kellő gondossággal járjanak el annak biztosítása érdekében, hogy az EU piacán forgalomba hozott termékek ne kapcsolódjanak erdőirtáshoz, a természetes ökoszisztémák átalakításához, valamint az őslakos népek és helyi közösségek jogainak megsértéséhez; A fejlesztésre vonatkozó politikai koherencia 17. ismételten emlékeztet arra, hogy a biológiai sokféleséggel kapcsolatos külső uniós politika hatékonysága a biológiai sokféleségre vonatkozó és más szakterületeken folytatott kulcsfontosságú uniós külső politikák, például a kereskedelmi és beruházási megállapodások közötti szakpolitikai koherenciától függ; 18. megjegyzi, hogy az IPBES 2019-es, a biológiai sokféleségről és ökoszisztéma-szolgáltatásokról szóló átfogó értékelési jelentése bemutatja a biológiai sokféleség védelmi megközelítésének korlátait a védett szárazföldi és tengeri területek térbeli kiterjedésén keresztül, amely azon kevés, a biológiai sokféleségre vonatkozó aicsi cél közé tartozik, amelyet részben sikerült elérni; 19. kiemeli, hogy a biológiai sokféleség áll számos, különösen a növénytermesztéshez, az állattartáshoz, az erdőgazdálkodáshoz, a halászathoz kapcsolódó gazdasági tevékenység, valamint az idegenforgalom számos, közvetlenül a természetre és az egészséges ökoszisztémára épülő formájának középpontjában; felhívja az EU-t a biológiai sokféleség és az ökoszisztéma-szolgáltatások érvényre juttatására valamennyi vonatkozó – köztük a fejlesztési és szegénységcsökkentési politikákat és fellépéseket illető – szakpolitikai területen, többek között a mezőgazdaságban, a halászatban, az erdészetben, az energetikában, a bányászatban, a kereskedelemben, az idegenforgalomban és az éghajlatváltozásban, valamint az innovatív és megvalósítható megoldások előmozdítására a biológiai sokféleség csökkenésének kezelése érdekében, ugyanakkor mindenki számára biztosítva az egészséges, biztonságos, hozzáférhető és megfizethető élelmiszereket; 20. aggodalommal jegyzi meg, hogy az uniós fogyasztás – az olyan mezőgazdasági áruk behozatalától való függése miatt, mint a pálmaolaj, a hús, a szója, a kakaó, a kávé, a kukorica, a faanyag, a gumi – a globális erdőirtás mintegy 10 %-áért felelős; megismétli felhívását, amely szerint a Bizottság 2021-ben terjesszen elő javaslatot az EU számlájára írható globális erdőirtás megállítására és visszafordítására irányuló uniós jogi keretre, biztosítva, hogy az uniós piaci és fogyasztási csatornák ne befolyásolják hátrányosan az erdőket és a biológiai sokféleséget a fejlődő országokban, figyelembe véve ennek a lakosságukra gyakorolt dominóhatását; kéri az EU-t, hogy támogassa az élelmiszerrendszerek fenntarthatóságának megvalósítását a fejlődő országokban a rövid ellátási láncok, az agroökológia fejlesztése és a mezőgazdasági kistermelők támogatása révén, biztosítva a helyi közösségek földbirtoklási és egyéb jogait;