C 132/6
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.3.24.
2021. október 6., szerda
X.
mivel az EU határozott ökológiai kötelezettségvállalásokat és célokat tűzött ki az európai zöld megállapodásban, de az EU teljes ökológiai lábnyoma továbbra is magas, ami negatív következményekkel jár a fejlődő országok környezetére nézve; mivel az uniós biodiverzitási stratégia célja, hogy a 2030-ig tartó időszakra vonatkozó fenntartható fejlődési menetrenddel összhangban 2050-re elérjék, hogy a világ összes ökoszisztémája helyreálljon, ellenálló és megfelelően védett legyen, továbbá elkötelezett amellett, hogy 2050-re elérjék, hogy a generációk közötti felelősség és az egyenlőség elve, többek között az őslakos népek és a helyi közösségek jogainak tiszteletben tartása által vezérelve, illetve teljes körű és hatékony részvételük biztosítása révén emberi tevékenység miatt ne haljanak ki fajok; mivel az EU és tagállamai fejlődő országokat támogató stratégiáját úgy kell megtervezni, hogy előre lehessen számolni az éghajlatváltozás és a biológiai sokféleség csökkenésének hatásaival;
Y.
mivel a biológiai sokféleség világszerte kritikus fontosságú az élelmezésbiztonsághoz, az emberi jólléthez és a fejlődéshez; mivel az emberek ökoszisztémákból származó előnyei közé tartozik többek között a víz és a levegő tisztítása, a kártevők és a betegségek elleni védekezés, a növények beporzása, a talajtermékenység, a genetikai sokféleség, az édesvízellátás, az árvízvédelem, a szénmegkötés és az éghajlatváltozás hatásaival szembeni reziliencia; mivel az erdők a világ szárazföldi biológiai sokfélesége több mint 75 %-ának adnak otthont, és a világ népességének több mint 25 %-a az erdők erőforrásaira támaszkodik a megélhetéséhez; mivel a Covid19-világjárvány rávilágított az agrár-élelmiszeripari rendszerek közötti egyenlőtlenségek területeire, valamint annak szükségességére, hogy a fejlődő országokban átalakítsák és javítsák a mezőgazdasági kistermelők termelésének fenntarthatóságát, valamint hogy átalakítsák az agrár-élelmiszeripari rendszereket, a mezőgazdaságot pedig az éghajlati fenntarthatóság felé irányítsák;
Z.
mivel az Éghajlatváltozási Kormányközi Testület (IPCC) éghajlatváltozásról és földhasználatról szóló, 2019.
augusztus 8-i különjelentése bemutatja, hogy az őslakos népek régóta alkalmazkodnak az éghajlat változékonysá­ gához hagyományos ismereteikre támaszkodva, ami növeli rezilienciájukat;
AA.
mivel az óceán és a krioszféra változó éghajlati körülmények között fennálló helyzetéről szóló, 2019.
szeptember 24-i IPCC-különjelentés ugyancsak bizonyítékkal szolgál arra, hogy előnyökkel jár a reziliencia fokozása érdekében ötvözni egymással a tudományos ismereteket, valamint a helyi ismereteket és az őslakosság tudását;
AB.
mivel a Biológiai Sokféleség Egyezmény 8. cikkének j) pontja arra kötelezi a részes államokat, hogy vegyék figyelembe és tartsák fenn az őslakos és helyi közösségeknek a biológiai sokféleség megőrzése és fenntartható hasznosítása szempontjából fontos ismereteit, újításait és módszereit; mivel azonban az egyezmény nem tartalmazza az őslakos népek emberi jogainak kifejezett elismerését;
AC. mivel az ENSZ Élelmezési és Mezőgazdasági Szervezetének (FAO) becslése szerint világszinten a növények genetikai sokféleségének mintegy 75 %-a veszett el, míg a világ élelmiszerének 75 %-át jelenleg már csak 12 növényből és öt állatfajból állítják elő, ami komoly veszélyt jelent a globális élelmezésbiztonságra nézve;
AD. mivel a genetikai sokféleség csökkenése, és különösen a helyi, jól alkalmazkodó fajták pótlása, növeli a kártevők, a betegségek és a környezeti változások, többek között az éghajlatváltozás iránti érzékenységet; mivel a mezőgazdaság piaci globalizációja fokozottan előmozdította a mezőgazdasági biológiai sokféleség csökkenését, ami az innovációs és az éghajlatváltozáshoz való alkalmazkodási képességének csökkenését jelenti;
AE.
mivel becslések szerint világszinten a fajokat fenyegető veszélyek 30 %-át a nemzetközi kereskedelem okozza;
AF. mivel a vadon élő állatok és növények illegális kereskedelme, valamint a fa és a nyersanyagok illegális kereskedelme felgyorsíthatja a biológiai sokféleség romlását és pusztulását a gyenge intézményekkel és környezetvédelmi előírásokkal rendelkező országokban;
AG.
mivel az óceánok a biológiai sokféleség hatalmas tárházai és a globális éghajlat elsődleges szabályozói; mivel megőrzésük rendkívül fontos a fenntartható fejlődés szempontjából, és hozzájárul a szegénység felszámolásához, emberek milliárdjai számára biztosítva a fenntartható megélhetést és az élelmezésbiztonságot; mivel a tengeri ökoszisztémák műanyaggal való szennyezése globális és helyi probléma is, amely súlyos következményekkel járhat a fejlődő országokban a vadon élő állatokra és növényekre, a gazdasági tevékenységekre és az emberi egészségre nézve; mivel e szennyezés mértékét nagymértékben alábecsülték, és továbbra is hiányosak az ismeretek, különösen a part menti területekre és közösségekre gyakorolt hatások tekintetében; mivel az ENSZ Környezetvédelmi Programjának „Neglected: Environmental Justice Impacts of Marine Litter and Plastic Pollution” (A tengeri hulladék és