24.3.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 132/95 četvrtak, 7. listopada 2021.
19. napominje da je u izvješću o strateškoj evaluaciji na sredini razdoblja iz listopada 2018. zaključeno da je uzajamni fond Madad „velik i troškovno učinkovit te dopire do velikog broja korisnika uz relativno niske troškove” i da je „omogućio EU-u da djeluje fleksibilno”; 20. pozdravlja brzu i fleksibilnu reakciju uzajamnog fonda u pogledu potpore partnerskim zemljama i zajednicama tijekom pandemije koronavirusa, pri čemu je pokazan aktivan angažman u usklađivanju i preusmjeravanju aktivnosti, ne samo u području zdravstva, već i u drugim područjima, kao što su sredstva za život, zaštita, obrazovanje ili socijalna kohezija u Libanonu, Iraku, Turskoj i Jordanu; 21. naglašava važnost stalne potpore za izbjeglice, interno raseljene osobe i ranjive zajednice domaćine, među ostalim unutar šire regije pogođene kontinuiranim sukobom, kombiniranjem dugoročnog, predvidljivog, potpuno transparentnog i brzo upotrebljivog financiranja u okviru instrumenata uspostavljenih za višegodišnji financijski okvir (VFO) za razdoblje 2021. – 2027. i potencijalnih doprinosa država članica kao vanjskog namjenskog prihoda, uzimajući u obzir sve financijske instrumente predviđene Financijskom uredbom; 22.
podsjeća na ranjivost palestinskih izbjegličkih zajednica u Siriji i regiji te poziva na stalnu potporu i njihovo uključivanje u humanitarne planove EU-a i odgovore u vezi s krizom u Siriji;
Afrika 23. napominje da je Uzajamni fond za Afriku osnovan kao krizni uzajamni fond kako bi se doprinijelo rješavanju kriza u trima afričkim regijama u cilju postizanja dugoročne stabilnosti i razvojnih ciljeva; smatra da je Uzajamni fond EU-a za Afriku brz i fleksibilan instrument koji može doprinijeti rješavanju zajedničkih globalnih izazova, primjerice migracija i prisilnog raseljavanja, posljedica klimatskih promjena i gospodarskih kriza; naglašava da je nezapamćena situacija nastala uslijed trenutačne pandemije bolesti COVID-19 zahtijevala svu potrebnu fleksibilnost i brzinu; naglašava, međutim, da fleksibilnost uvijek treba biti popraćena potpunom transparentnošću i odgovornošću; smatra da bi moglo biti prostora za poboljšanje uz bolje usmjereno djelovanje putem tih triju sastavnica i potporu mjerenju rezultata i izvješćivanju o njima; 24. prima na znanje da je 78 projekata doprinijelo povećanju gospodarskih mogućnosti i mogućnosti zapošljavanja, 97 ih je provedeno u svrhu jačanja otpornosti, 75 ih je namijenjeno upravljanju migracijama, a 75 ih je doprinijelo poboljšanju upravljanja i sprečavanja sukoba; sa zabrinutošću napominje da je zbog posebnih okolnosti upravljanje migracijama u nekim projektima postalo glavno usmjerenje odgovora EU-a; ponavlja, međutim, da je potrebno zadržati izvorne ciljeve jačanja otpornosti i rješavanja temeljnih uzroka migracija; 25. pozdravlja činjenicu da je Uzajamni fond EU-a za Afriku u nekim slučajevima pridonio trostrukom pristupu povezanosti humanitarne pomoći, razvoja i mira, što nije bilo moguće s financijskim instrumentima EU-a u okviru prethodnog VFO-a; podsjeća da financiranje Uzajamnog fonda mora biti provedeno i procijenjeno na temelju kriterija za službenu razvojnu pomoć te da se svi troškovi koji ne udovoljavaju tom zahtjevu moraju financirati iz drugih izvora sredstava Uzajamnog fonda, te osuđuje svaku upotrebu sredstava iz službene razvojne pomoći koja se kosi s razvojnim ciljevima; podsjeća na temeljno načelo da humanitarna pomoć mora biti neovisna; 26. žali zbog činjenice da je čak 37 % sredstava Uzajamnog fonda EU-a za Afriku dodijeljeno mjerama za ograničavanje i smanjenje migracija, dok je manje od 9 % dodijeljeno za rješavanje uzroka migracija i prisilnog raseljavanja; napominje da je manje od 1,5 % sredstava iz Uzajamnog fonda EU-a za Afriku dodijeljeno zakonitim migracijskim kanalima; potvrđuje da je sigurnost ključna za stabilnost afričkih partnerskih zemalja i da EU mora podržati partnerske zemlje u rješavanju temeljnih uzroka nezakonitih migracijskih tokova, krijumčarenja i trgovine ljudima; 27. prima na znanje izvješća o stalnom kršenju ljudskih prava u Libiji u kontekstu postupaka libijske obalne straže; naglašava da su mnoge osobe koje je obalna straža spasila ili presrela vraćeni u proizvoljni pritvor u Libiji u strašnim uvjetima; naglašava da povratak izbjeglica u zemlje u kojima te osobe nisu sigurne predstavlja kršenje Konvencije o statusu izbjeglica iz 1951.; napominje da u kontekstu mehanizma za hitni tranzit postoji zabrinutost u vezi s poštovanjem ljudskih prava u okviru provedbe projekata; ukazuje na nepoštovanje načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja; podsjeća, međutim, na to da bi se svakom intervencijom trebala zajamčiti potpuna zaštita ljudskih života, dostojanstva i ljudskih prava; poziva u tom smislu Komisiju i države članice da uz savjetovanje s organizacijama civilnog društva preispitaju i provedu posebnu procjenu rizika aktivnosti suradnje s nadležnim tijelima u području pomorskog i graničnog nadzora i upravljanja koje su financirane u okviru Uzajamnog fonda za Afriku kako bi se omogućila objektivna procjena poštovanja ljudskih prava;