24.3.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 132/105 četvrtak, 7. listopada 2021.
O. budući da je u skandalu povezanim sa špijunskim softverom Pegasus otkriveno da je velik broj novinara, aktivista za ljudska prava, izabranih predstavnika i drugih građana EU-a meta špijunaže; budući da su razni državni akteri kao što su Rusija, Kina i Sjeverna Koreja sudjelovali u zlonamjernim kiberaktivnostima radi ostvarivanja političkih, gospodarskih i sigurnosnih ciljeva koje uključuju napade na kritičnu infrastrukturu, kiberšpijunažu i masovni nadzor građana EU-a, podupiranje dezinformacijskih kampanja, širenje štetnog softvera te ograničavanje pristupa internetu i ometanje rada IT sustavâ; budući da se takvim aktivnostima krše i ne poštuju međunarodno pravo, ljudska prava i temeljna prava EU-a te ugrožavaju demokracija, sigurnost, javni red i strateška autonomija EU-a te se stoga zahtijeva zajednički odgovor EU-a, kao što je upotreba okvira za zajednički diplomatski odgovor EU-a, uključujući primjenu mjera ograničavanja predviđenih u okviru alata EU-a za diplomaciju u kiberprostoru;
P. budući da je Vijeće 30. srpnja 2020.
prvi put odlučilo uvesti mjere ograničavanja protiv pojedinaca, subjekata i tijela odgovornih za različite kibernapade ili uključenih u njih radi boljeg sprječavanja, obeshrabrivanja, odvraćanja i reagiranja na zlonamjerno ponašanje u kiberprostoru; budući da je pravni okvir za sustav kibersankcija EU-a donesen u svibnju 2019.;
Q. budući da je utvrđivanje odgovornosti središnja komponenta kiberdiplomacije i strategijâ odvraćanja od kibernapada;
R. budući da se suradnja EU-a i NATO-a posljednjih godina pojačala u više područja, među ostalim u kibersigurnosti i kiberobrani, u skladu sa zajedničkom izjavom EU-a i NATO-a iz 2016.;
S. budući da izvješća o konsenzusu Skupine vladinih stručnjaka UN-a za 2010., 2013. i 2015. godinu, koja je podržala Opća skupština UN-a, čine jedinstveni normativni okvir za stabilnost u kiberprostoru, koji se sastoji od potvrde da se postojeće međunarodno pravo, uključujući cjelokupnu Povelju UN-a, primjenjuje u kiberprostoru, kao i 11 dobrovoljnih neobvezujućih normi odgovornog ponašanja države te mjere za izgradnju povjerenja i izgradnju kapaciteta;
Stanje kapaciteta EU-a za kiberobranu
1. naglašava da su zajednička politika za kiberobranu i snažna suradnja na razini EU-a u stvaranju zajedničkog i boljeg kapaciteta za kiberobranu ključni elementi razvoja složenije i naprednije Europske obrambene unije i da iziskuju složenu kombinaciju tehničkih, strateških i operativnih sposobnosti; navodi da se kiberobrana odnosi na aktivnosti, instrumente i procese koji su razmjerni međunarodnom pravu i u skladu s njime, uključuju i vojne i civilne elemente te im je cilj zaštititi, među ostalim, komunikacijske i informacijske mreže ZSOP-a i misije i operacije ZSOP-a te pomoći državama članicama; ističe hitnu potrebu za razvojem i jačanjem zajedničkih vojnih kapaciteta i kapaciteta država članica za kiberobranu;
2.
podsjeća da bezgranična priroda kiberprostora i znatan broj sve složenijih kibernapada zahtijevaju koordinirani odgovor na razini Unije, uključujući zajedničke kapacitete država članica za potporu, kao i potporu država članica mjerama u okviru alata EU-a za kiberdiplomaciju te pojačanu suradnju EU-a i NATO-a koja se temelji na razmjeni informacija među timovima za odgovor na kiberkrize, razmjeni najboljih praksi, naprednom osposobljavanju, istraživanju i vježbama;
3. pozdravlja okvir za politiku kiberobrane EU-a kao alat za podupiranje razvoja kapaciteta država članica za kiberobranu; naglašava da bi se revizijom okvira za politiku kiberobrane EU-a najprije trebali istaknuti postojeći nedostaci i slabe točke u pogledu vojnih struktura na razini EU-a i nacionalnim razinama; naglašava potrebu za poboljšanjem koordinacije među institucijama, agencijama i tijelima EU-a, među državama članicama i s njima, kao i s Europskim parlamentom, kako bi se zajamčilo da se ažuriranim okvirom za politiku kiberobrane postignu ciljevi EU-a u području kiberobrane;
4. poziva ESVD i Komisiju da u suradnji s državama članicama dodatno razrade sveobuhvatan skup mjera i dosljednu politiku informatičke sigurnosti kako bi se ojačala otpornost, ali i koordinacija vojne kiberobrane; potiče na jačanje suradnje s EU-ovim civilnim timom za hitne računalne intervencije europskih institucija, tijela i agencija (CERT-EU) kako bi se zaštitile mreže koje upotrebljavaju sve institucije, tijela i agencije EU-a, u bliskoj suradnji s njihovim glavnim dužnosnicima za informacijske tehnologije, i komunikacija institucija, tijela i agencija EU-a s državama članicama; poziva Parlament da zajamči svoje sudjelovanje u rezultatima CERT-EU-a kako bi se zajamčila razina informatičke sigurnosti koja će mu