FI
C 132/160
Euroopan unionin virallinen lehti
24.3.2022
Torstai 7. lokakuuta 2021
Yhdistyneen kuningaskunnan keskusvastapuolista, ja suhtautuu myönteisesti komission kuluneen vuoden aikana käyttöön ottamiin toimenpiteisiin, joilla vahvistetaan kolmansien maiden keskusvastapuolten luokitteluperusteet; 23. pitää valitettavana, että sukupuolten tasapuolista edustusta EU:n rahoituslaitoksissa ja -elimissä ei ole onnistuttu varmistamaan ja erityisesti sitä, että naiset ovat edelleen aliedustettuina pankkitoiminnan ja rahoituspalvelujen alan johtotehtävissä; painottaa, että sukupuolten tasapuolinen edustus johtokunnissa ja työntekijöiden keskuudessa tuottaa sekä yhteiskunnallista että taloudellista hyötyä; katsoo, että EU:n rahoituslaitosten ja -elinten ehdokasvalinnat on toteutettava ansioihin ja osaamiseen perustuvien kriteerien perusteella ja että niillä on pyrittävä siihen, että kyseisen laitoksen tai elimen toiminta olisi mahdollisimman tehokasta; kehottaa hallituksia sekä kaikkia toimielimiä ja elimiä asettamaan ensisijaiseksi tavoitteeksi sukupuolten tasapuolisen edustuksen saavuttamisen mahdollisimman pian, myös esittämällä sukupuolijakau­ maltaan tasapainoiset ehdokasluettelot kaikkia tulevia nimityksiä varten, jotka edellyttävät parlamentin suostumusta, mukaan lukien EKP ja EU:n korkeimman tason rahoituslaitokset, ja pyrkimään esittämään kussakin nimitysmenettelyssä vähintään yhden nais- ja yhden miesehdokkaan; palauttaa mieliin 14. maaliskuuta 2019 antamansa päätöslauselman (39), jossa asetettiin tavoitteeksi sukupuolten tasa-arvo laadittaessa tulevia ehdokasluetteloita talous- ja rahapolitiikkaa koskeviin EU-tehtäviin, ja muistuttaa sitoumuksestaan olla ottamatta huomioon ehdokasluetteloita, joita laadittaessa ei ole noudatettu sukupuolten tasapuolisen edustuksen periaatetta; 24. kehottaa komissiota tarkistamaan valintakriteerejä, jotta voidaan lisätä naispuolisten ehdokkaiden hakemuksien määrää; Valvonta 25. panee merkille Euroopan pankkivalvonnan roolin varmistettaessa pankkien pääoma- ja toimintavaatimuksien tilapäisten helpotusten tarjoaminen covid-19-pandemian vastatoimenpiteenä, jotta pankit voivat jatkossakin tarjota taloudellista tukea yrityksille ja kotitalouksille ja kattaa tappioita säilyttäen samalla valvonnan korkean laadun; panee merkille yhteisen valvontamekanismin yhteydessä esiintyvät huolet korkeista kustannuksista, heikosta kannattavuudesta, markkina-arvon alenemisesta ja riittämättömistä investoinneista uusiin teknologioihin pankkialalla; kehottaa antamaan ohjeita odotettavissa olevasta puskurien jälleenrakentamiseen liittyvästä aikataulusta ja lähestymistavasta; 26. korostaa, että on tärkeää lisätä EU:n pankkivalvonnan avoimuutta ja ennustettavuutta, ja antaa tässä yhteydessä tunnustusta pankkikohtaisten toisen pilarin vaatimusten julkaisemista koskevalle tuoreelle käytännölle; katsoo, että pankkikohtaiset vaatimukset tekevät yhteistä valvontamekanismia koskevista odotuksista luotettavampia ja helpottavat enemmän tietoon perustuvia sijoittajien päätöksiä; 27. odottaa, että yhteisen valvontamekanismin organisaatiorakenteen viimeaikaiset muutokset, joiden avulla yksin­ kertaistetaan järjestelmää ja otetaan mukaan teknologisia innovaatioita, helpottavat riskiperusteisempaa valvontaa ja sisäistä institutionaalista yhteistyötä; 28. pitää ansiokkaana marraskuussa 2020 laadittua yhteisen valvontamekanismin analyysia, joka koskee pankkialan mahdollisia haavoittuvuuksia eri skenaarioissa ottaen huomioon häiriön vaikutukset omaisuuserien laatuun ja pääomaan; 29. toteaa, että luottoriskin moitteettoman hallinnan olisi säilyttävä yhtenä yhteisen valvontamekanismin keskeisistä painopisteistä; yhtyy yhteisen valvontamekanismin huoleen siitä, että pankit saattavat muuttaa luottoriskiä koskevia mallejaan, ja ottaa tältä osin huomioon yhteisen valvontamekanismin valvontaa koskevat odotukset asianmukaisten operatiivisten valmistelujen toteuttamisesta järjestämättömien lainojen kasvun ennakoimista ja vankkaa luottoriskien hallintaa varten, kuten todetaan merkittävien laitosten toimitusjohtajille osoitetuissa kirjeissä ja covid-19:n aikana sovellettavassa luottoriskistrategiassa; tukee yhteisen valvontamekanismin tehostettua valvontaa korkean vivutustason markkinoilla; toteaa, että kaikki pankit eivät ole kyenneet täyttämään luottoriskien hallintaa koskevia yhteisen valvontamekanismin odotuksia, mikä edellyttää lisätoimia; 30. toteaa, että covid-19:n aiheuttama kriisi lisää järjestämättömien lainojen kertymisen riskiä; panee huolestuneena merkille EKP:n ennusteen, jonka mukaan järjestämättömien lainojen määrä voisi äärimmäisessä mutta uskottavassa skenaariossa nousta jopa 1,4 biljoonaan euroon vuoden 2022 loppuun mennessä; korostaa, että pankkien taseissa olevien omaisuuserien heikentyneen laadun asianmukaisen ja oikea-aikaisen hallinnan varmistaminen on keskeistä, jotta voidaan estää järjestämättömien lainojen kertyminen lyhyellä aikavälillä; neuvoo jäsenvaltioita toteuttamaan lisätoimia ongelmaan puuttumiseksi; panee tässä yhteydessä merkille 16. joulukuuta 2020 annetun komission tiedonannon järjestämättömien lainojen käsittelystä covid-19-pandemian jälkeen (COM(2020)0822), jossa tarkastellaan pankkien mahdollisuuksia tukea EU:n kotitalouksia ja yrityksiä; odottaa, että kulutusluottodirektiivin (40) tarkistuksessa varmistetaan kuluttajansuojan korkea
(39) (40)
EUVL C 23, 21.1.2021, s. 105.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2008/48/EY, annettu 23. huhtikuuta 2008, kulutusluottosopimuksista ja neuvoston direktiivin 87/102/ETY kumoamisesta (EUVL L 133, 22.5.2008, s. 66).