24.3.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 132/105 Torstai 7. lokakuuta 2021
O. ottaa huomioon, että Pegasus-vakoiluohjelmaskandaali osoitti, että useita toimittajia, ihmisoikeusaktivisteja, vaaleilla valittuja edustajia ja muita EU:n kansalaisia on vakoiltu; ottaa huomioon, että eri valtiolliset toimijat, kuten Venäjä, Kiina ja Pohjois-Korea, ovat osallistuneet haitallisiin kybertoimiin pyrkiessään poliittisiin, taloudellisiin tai turvallisuuteen liittyviin tavoitteisiin, joita ovat muun muassa hyökkäykset kriittistä infrastruktuuria kohtaan, EU:n kansalaisten kybervakoilu ja joukkovalvonta, disinformaatiokampanjoiden tukeminen, haittaohjelmien levittäminen, internet­ yhteyksien rajoittaminen ja tietotekniikkajärjestelmien toiminnan häiritseminen; katsoo, että tällaisilla toimilla ei kunnioiteta kansainvälistä oikeutta, ihmisoikeuksia ja EU:n perusoikeuksia ja rikotaan niitä samalla, kun vaarannetaan demokratia, turvallisuus, yleinen järjestys ja EU:n strateginen riippumattomuus, minkä vuoksi niiden olisi johdettava EU:n yhteisiin toimiin, kuten EU:n yhteisen diplomaattisen vastauksen puitteiden käyttöön, mukaan lukien EU:n kyberdiplomatian välineistöön suunniteltujen rajoittavien toimenpiteiden käyttö; P. ottaa huomioon, että neuvosto päätti ensimmäisen kerran 30. heinäkuuta 2020 määrätä rajoittavia toimenpiteitä eri kyberhyökkäyksistä vastuussa olevia tai niihin osallistuneita henkilöitä, yhteisöjä ja elimiä vastaan, jotta voidaan paremmin torjua, hillitä ja estää kybertoimintaympäristössä esiintyvää haitallista käyttäytymistä ja reagoida siihen; ottaa huomioon, että EU:n kyberpakotejärjestelmää koskeva lainsäädäntökehys hyväksyttiin toukokuussa 2019; Q. ottaa huomioon, että attribuutio on keskeinen osa kyberdiplomatiaa ja pelotestrategioita; R. ottaa huomioon, että viime vuosina EU:n ja Naton yhteistyö on lisääntynyt useilla aloilla, myös kyberturvallisuudessa ja -puolustuksessa, EU:n ja Naton vuoden 2016 yhteisen julkilausuman mukaisesti; S. ottaa huomioon, että YK:n yleiskokouksen hyväksymät YK:n hallitustenvälisen asiantuntijaryhmän vuosien 2010, 2013 ja 2015 konsensusraportit muodostavat kybervakautta koskevan yleisen normatiivisen kehyksen, jossa tunnustetaan, että kybertoimintaympäristössä sovelletaan voimassa olevaa kansainvälistä oikeutta, myös YK:n peruskirjaa kokonaisuudessaan, samoin kuin valtion vastuullista toimintaa koskevia yhtätoista vapaaehtoista ei-sitovaa normia, sekä toteutetaan luottamusta lisääviä toimia ja valmiuksien kehittämistä;
EU:n kyberpuolustuskyvyn tilanne 1. painottaa, että yhteinen kyberpuolustuspolitiikka ja merkittävä EU:n tason yhteistyö kehitettäessä yhteistä ja myös parempaa kyberpuolustuskykyä ovat keskeisiä tekijöitä syvemmän ja paremman Euroopan puolustusunionin kehittämisen kannalta ja edellyttävät monimutkaista teknisten, strategisten ja operatiivisten valmiuksien yhdistelmää; toteaa, että kyberpuolustuksella tarkoitetaan toimia, välineitä ja prosesseja, jotka ovat oikeasuhteisia ja kansainvälisen oikeuden mukaisia ja joihin sisältyy sekä sotilaallisia näkökohtia että siviilinäkökohtia ja joilla pyritään suojelemaan muun muassa YTPP:n viestintä- ja tietoverkkoja sekä YTPP-operaatioita ja avustamaan jäsenvaltioita; korostaa, että sekä yhteistä että jäsenvaltioiden sotilaallista kyberpuolustuskykyä on tarpeen kiireellisesti kehittää ja vahvistaa; 2. muistuttaa, että kybertoimintaympäristön rajaton luonne ja kyberhyökkäysten huomattava määrä ja lisääntyvä monimutkaisuus edellyttävät koordinoituja unionin tason toimia, mukaan lukien jäsenvaltioiden yhteiset tukivalmiudet ja niiden tuki EU:n kyberdiplomatiavälineistöön kuuluville toimille, sekä tehostettua EU:n ja Naton yhteistyötä, joka perustuu tietojen jakamiseen kyberkriisientorjuntaryhmien välillä, parhaiden käytäntöjen vaihtoon sekä koulutuksen, tutkimuksen ja harjoitusten lisäämiseen; 3. suhtautuu myönteisesti kyberpuolustuspolitiikan kehykseen välineenä, jolla tuetaan jäsenvaltioiden kyberpuolustus­ valmiuksien kehittämistä; korostaa, että kyberpuolustuspolitiikan kehyksen uudelleentarkastelun yhteydessä olisi ensinnäkin korostettava EU:n ja kansallisten sotilaallisten rakenteiden nykyisiä puutteita ja haavoittuvuuksia; korostaa, että olisi parannettava koordinointia EU:n toimielinten, virastojen ja muiden elinten välillä, jäsenvaltioiden välillä ja niiden kanssa sekä Euroopan parlamentin kanssa, jotta voidaan varmistaa, että päivitetyllä kehyksellä saavutetaan EU:n kyberpuolustustavoitteet; 4. kehottaa EUH:ta ja komissiota yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa kehittämään edelleen kattavia toimenpiteitä ja johdonmukaista tietotekniikan turvallisuutta koskevaa politiikkaa selviytymiskyvyn sekä sotilaallisen kyberpuolustuksen koordinoinnin vahvistamiseksi; kehottaa vahvistamaan yhteistyötä EU:n tietotekniikan kriisiryhmän (CERT-EU) kanssa, jotta voidaan suojella kaikkien EU:n toimielinten, elinten ja virastojen käyttämiä verkkoja tiiviissä yhteistyössä asianomaisten elinten tietohallintajohtajien kanssa, sekä lujittamaan EU:n toimielinten, elinten ja virastojen viestintää jäsenvaltioiden kanssa; kehottaa parlamenttia varmistamaan, että sen osallistumisella CERT-EU:hun varmistetaan tietotekniikan