C 132/6
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
24.3.2022
Keskiviikko 6. lokakuuta 2021
X.
ottaa huomioon, että EU on esittänyt Euroopan vihreän kehityksen ohjelman yhteydessä tiukkoja ekologisia sitoumuksia ja tavoitteita mutta EU:n ekologinen kokonaisjalanjälki on edelleen suuri, millä on kielteisiä vaikutuksia kehitysmaiden ympäristöön; toteaa, että EU:n biodiversiteettistrategialla pyritään saavuttamaan tilanne, jossa kaikki maailman ekosysteemit palautetaan ennalleen ja sietokykyisiksi ja niitä suojellaan asianmukaisesti kestävän kehityksen Agenda 2030 -toimintaohjelman mukaisesti vuoteen 2050 mennessä, ja ilmaisee sitoutumisensa tavoitteeseen lopettaa ihmisen toiminnan aiheuttama lajien sukupuuttoon kuoleminen sukupolvien välisen vastuun ja tasa-arvon periaatteen mukaisesti, mukaan lukien alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen oikeuksien sekä niiden täysimääräisen ja tosiasiallisen osallistumisen kunnioittaminen; ottaa huomioon, että EU:n ja sen jäsenvaltioiden kehitysmaita tukeva strategia olisi suunniteltava siten, että siinä ennakoidaan ilmastonmuutoksen ja luonnon monimuotoisuuden köyhtymisen vaikutuksia;
Y.
toteaa, että luonnon monimuotoisuus on ratkaisevan tärkeää ruokaturvan, ihmisten hyvinvoinnin ja kehityksen kannalta kaikkialla maailmassa; ottaa huomioon, että ekosysteemit hyödyttävät ihmisiä muun muassa puhdistamalla ilmaa ja vettä, torjumalla tuholaisia ja tauteja, pölyttämällä viljelykasveja, pitämällä maaperän hedelmällisenä ja geeniperimän monipuolisena, tarjoamalla makeaa vettä, suojelemalla tulvilta, sitomalla hiiltä ja vahvistamalla kykyä sietää ilmastonmuutosta; ottaa huomioon, että metsien osuus maailman maaluonnon monimuotoisuudesta on yli 75 prosenttia ja että yli 25 prosenttia maailman väestöstä saa toimeentulonsa metsävaroista; ottaa huomioon, että covid-19-pandemia on tuonut esiin maatalouselintarvikejärjestelmissä vallitsevan eriarvoisuuden ja tarpeen mukauttaa ja parantaa kehitysmaiden pientilatuotantoa kestävällä tavalla, muuttaa maatalouselintarvikejärjestelmiä ja suunnata maatalous kohti ilmastokestävyyttä;
Z.
ottaa huomioon, että 8. elokuuta 2019 julkaistu IPCC:n erityisraportti ilmastonmuutoksesta ja maasta osoittaa, että alkuperäiskansoilla on pitkä, perinteiseen tietämykseensä perustuva kokemus sopeutumisesta ilmaston vaihteluun, mikä parantaa niiden selviytymiskykyä;
AA.
ottaa huomioon, että myös 24. syyskuuta 2019 julkaistussa IPCC:n erityisraportissa valtameristä ja kryosfääristä ilmaston muuttuessa esitetään näyttöä tieteellisen tiedon sekä paikallis- ja alkuperäisväestön tietämyksen yhdistämisen hyödyistä selviytymiskyvyn varmistamisessa; AB.
ottaa huomioon, että biodiversiteettisopimuksen 8 artiklan j kohdassa sopimusvaltiot velvoitetaan kunnioittamaan ja ylläpitämään alkuperäiskansojen ja paikallisyhteisöjen sellaista tietämystä ja sellaisia keksintöjä ja käytäntöjä, jotka ovat merkityksellisiä luonnon monimuotoisuuden suojelun ja kestävän käytön kannalta; toteaa, että biodiversiteetti­ sopimuksessa ei kuitenkaan nimenomaisesti tunnusteta alkuperäiskansojen ihmisoikeuksia; AC. ottaa huomioon, että FAO:n arvion mukaan noin 75 prosenttia kasvien geneettisestä monimuotoisuudesta on menetetty maailmanlaajuisesti, kun taas 75 prosenttia maailman elintarvikkeista on peräisin ainoastaan 12 kasvista ja viidestä eläinlajista, mikä vaarantaa vakavalla tavalla maailmanlaajuisen elintarviketurvan; AD. ottaa huomioon, että geneettisen monimuotoisuuden häviäminen, erityisesti paikallisten ja hyvin sopeutuneiden lajien korvaaminen, lisää alttiutta tuholaisille, taudeille ja ympäristön muutoksille, myös ilmastonmuutokselle; ottaa huomioon, että maatalouden markkinoiden globalisoituminen on vahvistanut tällaista maatalouden luonnon monimuotoisuuden köyhtymistä, mikä vähentää mahdollisuuksia innovointiin ja ilmastonmuutokseen sopeutumi­ seen; AE.
ottaa huomioon, että arvioiden mukaan maailmanlaajuisesti 30 prosenttia eliölajeihin kohdistuvista uhkista johtuu kansainvälisestä kaupasta; AF. ottaa huomioon, että luonnonvaraisten eläinten ja kasvien laiton kauppa sekä puutavaran ja raaka-aineiden laiton kauppa voivat nopeuttaa luonnon monimuotoisuuden heikkenemistä ja tuhoutumista maissa, joiden julkinen sektori ja ympäristölainsäädäntö ovat heikkoja; AG.
ottaa huomioon, että valtameret pitävät sisällään valtavan määrän luonnon monimuotoisuudesta ja ovat maapallon ilmaston pääasiallinen säätelijä; ottaa huomioon, että niiden suojelu on ratkaisevan tärkeää kestävän kehityksen onnistumisen ja köyhyyden poistamisen kannalta, sillä ne tuovat kestävän elinkeinon ja elintarviketurvan miljardeille ihmisille; ottaa huomioon, että muovien aiheuttama meriekosysteemien pilaantuminen on sekä maailmanlaajuinen että paikallinen ongelma, jolla voi olla vakavia seurauksia luonnonvaraisille eläimille ja kasveille, taloudelliselle toiminnalle ja ihmisten terveydelle kehitysmaissa; ottaa huomioon, että tämän pilaantumisen laajuutta on aliarvioitu pahoin ja että sitä koskevassa tietämyksessä on edelleen puutteita erityisesti rannikkoalueisiin ja -yhteisöihin kohdistuvien vaikutusten osalta; ottaa huomioon, että hiljattain julkaistun YK:n ympäristöohjelman raportin