C 132/6
DA
Den Europæiske Unions Tidende
24.3.2022
Onsdag den 6. oktober 2021
X.
der henviser til, at EU har fremsat stærke miljømæssige tilsagn og mål med den europæiske grønne pagt, men at EU's samlede økologiske fodaftryk fortsat er højt, hvilket har negative konsekvenser for miljøet i udviklingslandene; der henviser til, at EU's biodiversitetsstrategi sigter mod at opnå en situation, hvor alle verdens økosystemer er blevet genoprettet, gjort modstandsdygtige og blevet tilstrækkeligt beskyttet senest i 2050, i overensstemmelse med 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling, og giver tilsagn om at nå målet om at sætte en stopper for menneskeskabt udryddelse af arter senest i 2050 på grundlag af ansvaret mellem generationerne og princippet om lighed, herunder respekt for rettighederne, og fuld og effektiv deltagelse af oprindelige folk og lokale samfund; der henviser til, at EU's og medlemsstaternes strategi til støtte for udviklingslandene bør udformes med tanke på at foregribe virkningerne af klimaændringer og tab af biodiversitet;
Y.
der henviser til, at biodiversitet er afgørende for den globale fødevaresikkerhed, menneskers trivsel og udvikling; der henviser til, at de fordele, som mennesker har af økosystemerne, bl.a. omfatter rensning af vand og luft, bekæmpelse af skadedyr og sygdomme, bestøvning af afgrøder, jordfrugtbarhed, genetisk diversitet, tilførsel af ferskvand, beskyttelse mod oversvømmelse, kulstofbinding og modstandsdygtighed over for klimaændringer; der henviser til, at skovene rummer mere end 75 % af verdens biodiversitet på land, og at mere end 25 % af verdens befolkning er afhængige af skovressourcer til opretholdelse af deres livsgrundlag; der henviser til, at covid-19-pandemien har fremhævet ulighederne på tværs af landbrugsfødevaresystemer og nødvendigheden af at tilpasse og forbedre små landbrugeres produktion på en bæredygtig måde i udviklingslandene, ændre landbrugsfødevaresystemerne og omlægge landbruget i retning af bæredygtighed på klimaområdet;
Z.
der henviser til, at det af IPCC's særrapport af 8. august 2019 om klimaændringer og landarealer fremgår, at oprindelige folk har en lang tradition for at tilpasse sig klimaændringer og udnytte deres traditionelle viden, hvilket øger deres resiliens;
AA. der henviser til, at IPCC's særrapport af 24. september 2019 om oceanet og kryosfæren i et klima i forandring ligeledes viser fordelene ved at kombinere videnskabelig viden med lokal viden og de oprindelige folks viden for at sikre resiliensen;
AB. der henviser til, at artikel 8, litra j), i CBD forpligter deltagerstaterne til at respektere og opretholde den viden, innovation og praksis i indfødte og lokale samfund, som er relevant for bevarelse og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed; der henviser til, at CBD imidlertid ikke indeholder en udtrykkelig anerkendelse af oprindelige folks menneskerettigheder;
AC. der henviser til, at FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) anslår, at omkring 75 % af den genetiske diversitet i planter er gået tabt på verdensplan, mens 75 % af verdens fødevarer nu fås fra kun 12 planter og fem dyrearter, hvilket udgør en alvorlig risiko for den globale fødevaresikkerhed;
AD. der henviser til, at tabet af genetisk diversitet, navnlig erstatningen af lokale, veltilpassede racer, øger sårbarheden over for skadedyr, sygdomme og miljøændringer, herunder klimaændringer; der henviser til, at markedets globalisering af landbruget har været en forstærkende drivkraft bag en sådan erosion af biodiversiteten i landbruget, hvilket betyder, at der er mindre kapacitet til at innovere og tilpasse sig klimaændringerne;
AE. der henviser til, at det anslås, at 30 % af truslerne mod arter på verdensplan skyldes international handel;
AF. der henviser til, at ulovlig handel med vilde dyr og planter og ulovlig handel med træ og råstoffer kan fremskynde nedbrydningen og ødelæggelsen af biodiversiteten i lande med svage institutioner og svag miljølovgivning;
AG. der henviser til, at havene udgør enorme reserver af biodiversitet og er den primære globale klimaregulator; der henviser til, at bevarelsen heraf er afgørende for bæredygtig udvikling og fattigdomsudryddelse, idet den tilvejebringer bæredygtige eksistensgrundlag og fødevaresikkerhed for milliarder af mennesker; der henviser til, at forureningen af havøkosystemer med plast både er et globalt og et lokalt problem med potentielt alvorlige konsekvenser for vilde dyr og planter, økonomiske aktiviteter og menneskers sundhed i udviklingslandene; der henviser til, at omfanget af denne forurening er blevet stærkt undervurderet, og at der fortsat er videnskløfter, navnlig med hensyn til indvirkningen på kystområder og -samfund; der henviser til, at sådant affald og sådan forurening ifølge den seneste rapport fra FN's