24.3.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 132/95 Čtvrtek 7. října 2021
19. konstatuje, že zpráva o strategickém hodnocení v polovině období z října 2018 dospěla k závěru, že svěřenský fond Madad je „rozsáhlý a nákladově efektivní fond, který oslovil velký počet příjemců za relativně nízkých nákladů a umožnil EU pružně jednat“; 20. vítá rychlou a pružnou reakci svěřenského fondu na podporu partnerských zemí a komunit během pandemie koronaviru, která prokazuje aktivní zapojení do nového nastavení a přesměrování činností, a to nejen v oblasti zdraví, ale i v jiných oblastech, jako jsou zdroje obživy, ochrana, vzdělávání nebo sociální soudržnost v Libanonu, Iráku, Turecku a Jordánsku; 21. zdůrazňuje význam trvalé podpory uprchlíků, vnitřně vysídlených osob a zranitelných hostitelských komunit, a to i v širším regionu, jež jsou postiženy pokračujícím konfliktem, prostřednictvím kombinace dlouhodobého, před­ vídatelného, plně transparentního a rychle využitelného financování v rámci nástrojů zřízených pro víceletý finanční rámec (VFR) na období 2021–2027 a potenciálních příspěvků členských států jako vnějších účelově vázaných příjmů, s přihlédnutím ke všem finančním nástrojům poskytovaným podle finančního nařízení; 22. připomíná zranitelnost palestinských komunit uprchlíků v Sýrii a okolním regionu a vyzývá k trvalé podpoře a k jejich začlenění do humanitárních plánů a reakcí EU v souvislosti s krizí v Sýrii;
Afrika 23. konstatuje, že svěřenský fond pro Afriku byl vytvořen jako nouzový svěřenský fond, který má pomoci řešit krize ve třech afrických regionech s cílem dosáhnout dlouhodobých cílů v oblasti stability a rozvoje; domnívá se, že svěřenský fond EU pro Afriku představuje rychlý a pružný nástroj, který napomáhá řešit společné globální výzvy, jako je migrace a nucené vysídlení, dopad změny klimatu a hospodářská krize; zdůrazňuje, že bezprecedentní situace, kterou způsobila současná koronavirová pandemie, si vyžádala co nejpružnější a nejrychlejší reakci; zdůrazňuje však, že pružnost musí vždy doprovázet plná transparentnost a odpovědnost; domnívá se, že existuje prostor pro zlepšení, které by mohlo spočívat v cílenějších řízených opatřeních ve všech třech regionech a podpoře měření výsledků a souvisejícího podávání zpráv; 24.
bere na vědomí, že 78 projektů přispělo k větším hospodářským a pracovním příležitostem, 97 projektů bylo realizováno s cílem posílit odolnost, 75 projektů se zaměřovalo na řízení migrace a 75 projektů přispělo ke zlepšení správy a k prevenci konfliktů; se znepokojením konstatuje, že vzhledem ke zvláštním okolnostem se reakce EU v některých projektech zaměřila na řízení migrace; opakuje však, že původní cíle spočívající ve zlepšení odolnosti a řešení hlavních příčin migrace by měly být zachovány; 25. vítá skutečnost, že svěřenský fond EU pro Afriku v některých případech přispěl k přístupu zohledňujícímu trojí vazbu mezi humanitární oblastí, rozvojem a mírem, což s finančními nástroji EU v rámci předchozího VFR nebylo možné; připomíná, že financování svěřenského fondu EU musí být prováděno a hodnoceno na základě kritérií oficiální rozvojové pomoci a že všechny výdaje, které tento požadavek nesplňují, musí být hrazeny z jiných zdrojů, z nichž svěřenský fond čerpá, a odsuzuje jakékoli využívání fondů oficiální rozvojové pomoci, které je v rozporu s cíli rozvoje; připomíná, že základní zásadou je, že humanitární pomoc musí být nezávislá; 26. vyjadřuje politování nad tím, že až 37 % svěřenského fondu EU pro Afriku je vyčleněno na opatření, jejichž cílem je zabránit migraci a snížit ji, zatímco méně než 9 % je vyčleněno na řešení příčin migrace a nuceného vysídlení; konstatuje, že méně než 1,5 % svěřenského fondu EU pro Afriku bylo přiděleno na legální migrační cesty; uznává, že bezpečnost má zásadní význam pro stabilitu afrických partnerských zemí a že EU musí partnerské země podporovat při řešení hlavních příčin nelegálních migračních toků, převaděčství a obchodování s lidmi; 27. bere na vědomí zprávy o pokračujícím porušování lidských práv, ke kterému dochází v Libyi v souvislosti s činností libyjské pobřežní stráže; zdůrazňuje, že mnoho osob zachráněných nebo zadržených pobřežní stráží je navraceno a svévolně zadržováno v Libyi, a to v hrůzných podmínkách; zdůrazňuje, že navracení uprchlíků do zemí, v nichž jim není zaručena bezpečnost, je v rozporu s Úmluvou o právním postavení uprchlíků z roku 1951; konstatuje, že v souvislosti s mechanismem nouzového tranzitu a provádění příslušných projektů panují obavy z nedodržování lidských práv; konstatuje, že v Libyi není dodržována zásada nenavracení; připomíná však, že při veškerých intervencích by měla být zaručena plná ochrana lidských životů, důstojnosti a lidských práv; vyzývá v tomto ohledu Komisi a členské státy, aby po konzultaci s organizacemi občanské společnosti přezkoumaly a provedly zvláštní posouzení rizik týkající se spolupráce s příslušnými orgány v oblasti ostrahy a správy hranic a pobřeží, která je financována ze svěřenského fondu EU pro Afriku, s cílem zajistit objektivní posouzení dodržování lidských práv;