C 126/2
ET
Euroopa Liidu Teataja
21.3.2022
Määruse (EL) 2018/848 II lisa II osas on sätestatud loomakasvatusnõuded.
Määruse (EL) 2018/848 II lisa II osa punktis 1.5.2.5 on sätestatud: „Ooteaeg loomale keemiliselt sünteesitud allopaatilise veterinaarravimi, sealhulgas antibiootikumi, tavapäraste kasutustingimuste kohaselt viimase doosi manustamise ning sellest loomast mahepõllumajanduslike toiduainete tootmise vahel peab olema kaks korda nii pikk kui direktiivi 2001/82/EÜ (4) artiklis 11 osutatud ooteaeg ja vähemalt 48 tundi.“
Määruse (EL) 2018/848 II lisa II osa punktides 1.5.1.2 ja 1.5.1.3 on seoses kariloomade haiguste ennetamisega sätestatud: „immunoloogilisi veterinaarravimeid võib kasutada“ ning „keemiliselt sünteesitud allopaatilisi veterinaarravimeid, muu hulgas antibiootikume ja keemiliselt sünteesitud allopaatilisi molekule sisaldavaid boole ei või kasutada haiguste ennetamiseks“.
Sellega tehakse kaudselt vahet immunoloogiliste veterinaarravimite ja keemiliselt sünteesitud allopaatiliste veterinaarravimite vahel.
Vaktsiinid on immunoloogilised veterinaarravimid ja määruse (EL) 2018/848 II lisa II osa punkt 1.5.2.5 ei ole nende kasutamisel asjakohane.
Küsimus 2.
Kui mahepõllumajanduslike maismaatoiduloomade liike ravitakse veterinaarravimiga, mida kasutatakse vastavalt müügiloa tingimustele asjaomase liigi puhul, siis kui pikka keeluaega tuleks kohaldada keemiliselt sünteesitud allopaatilise veterinaarravimi, sealhulgas antibiootikumi viimase tavapärastele kasutustin­ gimustele vastanud manustamise ja sellest loomast mahepõllumajanduslike toiduainete tootmise vahel?
Vastus
Määrust (EL) 2018/848 kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2022, nagu on sätestatud selle artiklis 61.
Määruse (EL) 2018/848 põhjenduses 43 on kirjeldatud seadusandja kavatsust seoses keeluajaga loomade puhul ja märgitud: „Loomatervise korraldus peaks peamiselt põhinema haiguste ennetamisel.
[...] Keemiliselt sünteesitud allopaatiliste ravimite, sealhulgas antibiootikumide ennetav kasutamine ei tohiks olla mahepõllumajanduses lubatud.
Kohest ravi vajava looma haiguse või vigastuse korral peaks selliste ravimite kasutamine olema lubatud ainult niivõrd, kuivõrd see on minimaalselt vajalik looma heaolu taastamiseks.
Sellistel juhtudel peaks tarbijate jaoks mahepõllumajandusliku tootmise tervikluse tagamiseks olema asjaomastes liidu õigusaktides ette nähtud ametlik keeluaeg pärast selliste ravimite kasutamist kaks korda nii pikk kui tavapärane keeluaeg ning selle minimaalne pikkus peaks olema 48 tundi.“
Määruse (EL) 2018/848 II lisa II osas on sätestatud loomakasvatusnõuded; loomakasvatuse mõiste on määratletud artikli 3 punktis 27 kui maismaal elavate koduloomade ja kodustatud loomade, sh putukate kasvatamine.
Kohaldatakse määruse (EL) 2018/848 II lisa II osa punkti 1.5.2.5.
Selles punktis on sätestatud: „Ooteaeg loomale keemiliselt sünteesitud allopaatilise veterinaarravimi, sealhulgas antibiootikumi, tavapäraste kasutustingimuste kohaselt viimase doosi manustamise ning sellest loomast mahepõllumajanduslike toiduainete tootmise vahel peab olema kaks korda nii pikk kui direktiivi 2001/82/EÜ (5) artiklis 11 osutatud ooteaeg ja vähemalt 48 tundi.“
Määruse (EL) 2018/848 ristviide direktiivi 2001/82/EÜ artiklile 11 viitab eelkõige selle artikli lõike 2 teisele taandele, milles on sätestatud: „[...] Kui kasutatud ravimile ei ole märgitud asjaomaste liikide puhul kehtivat keeluaega, siis on kindlaksmääratud keeluaeg vähemalt järgmine: – munad 7 päeva, – piim 7 päeva, – kodulinnuliha ja imetajatelt saadud liha, sealhulgas rasv ja rups, 28 päeva“ ning seda tuleks tõlgendada viitena selliste veterinaarravimite keeluaegadele, mida kasutatakse kas kooskõlas müügiloa tingimustega või mitte.
(4) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1), mis muudetakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiviga (EL) 2019/6, mis käsitleb veterinaarravimeid ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/82/EÜ (ELT L 4, 7.1.2019, lk 4).
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiiv 2001/82/EÜ veterinaarravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (EÜT L 311, 28.11.2001, lk 1), mis muudetakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiviga (EL) 2019/6, mis käsitleb veterinaarravimeid ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2001/82/EÜ (ELT L 4, 7.1.2019, lk 4).