LT
C 123/8
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 3 18
4 pavyzdys Situacija.
Bendrovė X organizuoja orkestro koncertus ir kitus klasikinės muzikos renginius.
Daugelis muzikantų dirba bendrovėje X kaip darbuotojai arba savarankiškai dirbantys asmenys pagal metines sutartis.
Šiems muzikantams, nepriklausomai nuo jų statuso, bendrovės X kultūros direktorius duoda nurodymus, kokius kūrinius jie turi atlikti, dėl repeticijų laiko ir vietos bei renginių, kuriuose jie turi dalyvauti.
Bendrovė X sudarė kolektyvinę sutartį su visais muzikantais.
Ji nustato didžiausią 45 darbo valandų per savaitę ribą ir suteikia muzikantams vienos dienos specialias atostogas, kai šie per tą pačią savaitę atlieka tris koncertus.
Analizė.
Pavaldumo ir užduočių panašumo požiūriu individualiai savarankiškai dirbantys muzikantai yra panašioje padėtyje kaip ir bendrovės X darbuotojai.
Jie atlieka tas pačias užduotis kaip ir samdomi muzikantai (t. y. groja muziką renginiuose), jiems taikomos tos pačios bendrovės X instrukcijos, susijusios su pasirodymų turiniu, vieta ir laiku, ir jie dirba panašios trukmės laikotarpį kaip ir samdomi muzikantai.
Tokiomis aplinkybėmis kolektyvinė sutartis, reguliuojanti muzikantų darbo sąlygas, nepatenka į SESV 101 straipsnio taikymo sritį.
(c)
Individualiai savarankiškai dirbantys asmenys, dirbantys skaitmeninėse darbo platformose
(28) Susiformavusi interneto platformų ekonomika ir darbo teikimas per skaitmenines darbo platformas yra nauja realybė tam tikriems individualiai savarankiškai dirbantiems asmenims, kurių padėtis, jiems dirbant skaitmeninėse darbo platformose arba joms teikiant savo darbą, supanašėja į darbuotojų padėtį.
Individualiai savarankiškai dirbantys asmenys gali būti priklausomi nuo skaitmeninių platformų, visų pirma kalbant apie jų klientų aprėptį, ir dažnai jie negali rinktis darbo pasiūlymų, bet yra priversti arba juos priimti, arba visai jų atsisakyti, turi mažai galimybių derėtis dėl savo darbo sąlygų, įskaitant atlyginimą, arba visai jų neturi.
Skaitmeninės darbo platformos paprastai gali vienašališkai nustatyti savo santykių sąlygas, iš anksto neinformavusios individualiai savarankiškai dirbančių asmenų ar su jais nepasikonsultavusios.
(29) Naujausia teismų praktika ir teisės aktų pokyčiai nacionaliniu lygmeniu suteikia papildomų įrodymų, kad tokius savarankiškai dirbančius asmenis galima palyginti su darbuotojais.
Su statuso kategorijos pakeitimu susijusiose bylose nacionaliniai teismai vis dažniau pripažįsta paslaugų teikėjų priklausomybę nuo tam tikrų rūšių skaitmeninių platformų ar net darbo santykių egzistavimą (26).
Be to, kai kurios valstybės narės priėmė teisės aktus (27), kuriais nustatoma darbo santykių prezumpcija arba teisė į kolektyvines derybas paslaugų teikėjams, kurie paslaugas teikia skaitmeninėms platformoms arba per jas.
(30) Šiose gairėse terminas „skaitmeninė darbo platforma“ – tai bet kuris fizinis ar juridinis asmuo, teikiantis komercinę paslaugą, atitinkančią visus šiuos reikalavimus: i) ji bent iš dalies teikiama nuotoliniu būdu elektroninėmis priemonėmis, pavyzdžiui, per interneto svetainę arba mobiliąją programėlę; ii) ji teikiama paslaugos gavėjo prašymu; ir iii) jos esminė sudedamoji dalis yra asmenų atliekamo darbo organizavimas, neatsižvelgiant į tai, ar tas darbas atliekamas internetu, ar tam tikroje vietoje.
Skaitmeninės platformos, kurios neorganizuoja asmenų darbo, o paprasčiausiai suteikia galimybę individualiai savarankiškai dirbantiems asmenims pasiekti galutinius paslaugų gavėjus, nėra skaitmeninės darbo platformos.
Pavyzdžiui, skaitmeninė platforma, kurioje konkrečioje srityje tik sujungiami ir rodomi esami paslaugų teikėjai (pvz., santechnikai), taip sudarant sąlygas klientams naudotis savo paslaugomis pagal pareikalavimą, nelaikoma skaitmenine darbo platforma, nes ji neorganizuoja paslaugų teikėjų darbo.
(31) Atsižvelgiant į šias aplinkybes, individualiai savarankiškai dirbančių asmenų ir skaitmeninių darbo platformų kolektyvinės sutartys, kurių pobūdis ir tikslas – pagerinti darbo sąlygas, nepatenka į SESV 101 straipsnio taikymo sritį, net jei nacionalinės valdžios institucijos ir (arba) teismai atitinkamų savarankiškai dirbančių asmenų nepriskyrė darbuotojų kategorijai.
(26) Išsami devynių ES valstybių narių, Šveicarijos ir Jungtinės Karalystės teismų praktikos apžvalga pateikta C. Hießl, Case Law on the Classification of Platform Workers: Cross-European Comparative Analysis and Tentative Conclusions, Comparative Labour Law & Policy Journal, 2021 05 02, https://papers.ssrn.com/sol3/papers.cfm?abstract_id=3839603.
(27) Pavyzdžiui, Ispanija gegužės 11 d.
Karališkąjį dekretą Nr. 9/2021, kuriuo iš dalies keičiamas Darbuotojų statuto naujos redakcijos tekstas, patvirtintas spalio 23 d.
Karališkuoju įstatyminiu dekretu Nr. 2/2015, siekiant užtikrinti asmenų, užsiimančių platinimo veikla skaitmeninėse platformose, darbo teises, 2021 m. gegužės 12 d.
Oficialusis leidinys Nr. 113, p. 56733–56738; arba Graikija Graikijos Respublikos įstatymą Nr.
4808/2021 dėl darbo apsaugos.
Nepriklausomos institucijos „Darbo inspekcijos“ įsteigimas – Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos Nr. 190 dėl smurto ir priekabiavimo darbo pasaulyje panaikinimo ratifikavimas – Tarptautinės darbo organizacijos konvencijos Nr. 187 dėl darbuotojų saugos ir sveikatos skatinimo sistemos ratifikavimas – 2019 m. birželio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos (ES) 2019/1158 dėl profesinio ir asmeninio gyvenimo pusiausvyros ir kitų Darbo ir socialinių reikalų ministerijos nuostatų ir kitų skubių priemonių įgyvendinimas, Oficialusis leidinys Α’ 101/ 19–06–2021.