FI
C 123/8
Euroopan unionin virallinen lehti
18.3.2022
Esimerkki 4 Tilanne: Yritys X järjestää orkesterikonsertteja ja muita klassisen musiikin tapahtumia.
Useat muusikot työskentelevät yritykselle X joko työntekijöinä tai itsenäisinä ammatinharjoittajina vuosittaisilla sopimuksilla.
Yrityksen X konserttipäällikkö antaa näille muusikoille heidän asemastaan riippumatta ohjeet siitä, mitä teoksia he esittävät, missä ja milloin harjoitukset pidetään ja mihin tapahtumiin heidän on osallistuttava.
Yritys X on tehnyt työehtosopimuksen kaikkien muusikoiden kanssa.
Työehtosopimuksessa asetetaan enimmäistunti­ määräksi 45 työtuntia viikossa ja annetaan muusikoille yhden päivän poikkeusvapaa, jos he ovat esiintyneet saman viikon aikana kolmessa konsertissa.
Pohdintaa: Yksinyrittäjämuusikot ovat yrityksen X työntekijöihin rinnastettavassa tilanteessa alistussuhteen ja tehtävien samankaltaisuuden vuoksi.
He suorittavat samoja työtehtäviä kuin työsuhteessa olevat muusikot (eli esittävät musiikkia tapahtumissa), heitä koskevat samat yrityksen X antamat ohjeet esitysten sisällöstä, paikasta ja ajankohdasta, ja heidät on otettu palvelukseen vastaavaksi ajaksi kuin työsuhteessa olevat muusikot.
Näissä olosuhteissa muusikkojen työoloja koskeva työehtosopimus ei kuulu SEUT-sopimuksen 101 artiklan soveltamisalaan.
c)
Työtä välittävien digitaalisten alustojen kautta työskentelevät yksinyrittäjät
(28) Verkkopohjaisen alustatalouden kasvu ja työvoiman tarjoaminen työtä välittävien digitaalisten alustojen kautta on luonut uudenlaisen toimintaympäristön yksinyrittäjille, jotka ovat työntekijöihin rinnastettavassa tilanteessa suhteessa työtä välittäviin digitaalisiin alustoihin, joiden kautta tai joille he tarjoavat työpanostaan.
Yksinyrittäjät saattavat olla riippuvaisia digitaalisista alustoista etenkin asiakkaiden tavoittamisen osalta, ja he saavat usein ”ota tai jätä” -tyyppisiä työtarjouksia, joissa neuvotteluvara työoloista, mukaan lukien työstä maksettavasta korvauksesta, on vähäinen tai olematon.
Työtä välittävät digitaaliset alustat pystyvät usein yksipuolisesti määräämään sopimusehdoista ilman, että ne ilmoittavat niistä etukäteen yksinyrittäjille tai kuulevat näitä.
(29) Myös viimeaikaisen oikeuskäytännön ja kansallisen lainsäädännön kehityksen perusteella tällaisia itsenäisiä ammatinharjoittajia voidaan pitää työntekijöihin rinnastettavina.
Uudelleenluokittelua koskevissa oikeustapauksissa kansalliset tuomioistuimet kiinnittävät yhä useammin huomiota palveluntarjoajien riippuvuuteen tietyntyyppisistä alustoista tai jopa työsuhteen olemassaoloon.
(26) Myös jotkin jäsenvaltiot ovat antaneet lainsäädäntöä, (27) jossa vahvistetaan olettama työsuhteesta tai työtä välittäville digitaalisille alustoille tai niiden kautta toimivien palveluntarjoajien oikeus työehtosopimusneuvotteluihin.
(30) Näissä suuntaviivoissa työtä välittävällä digitaalisella alustalla tarkoitetaan mitä tahansa luonnollista tai oikeushenkilöä, joka tarjoaa kaupallista palvelua, joka täyttää kaikki seuraavat vaatimukset: i) palvelu tarjotaan ainakin osittain etäpalveluna sähköisillä välineillä, kuten verkkosivustolla tai mobiilisovelluksella, ii) palvelu tarjotaan palvelun vastaanottajan pyynnöstä ja iii) palveluun kuuluu välttämättömänä ja olennaisena osana yksityishenkilöiden tekemän työn organisointi riippumatta siitä, tehdäänkö työ verkossa vai jossain tietyssä paikassa.
Työtä välittäviä digitaalisia alustoja eivät ole alustat, jotka eivät organisoi yksityishenkilöiden tekemää työtä, vaan pelkästään tarjoavat keinot, joilla yksinyrittäjät voivat tavoittaa loppukäyttäjät.
Esimerkiksi alustaa, joka pelkästään kokoaa yhteen ja näyttää tietoja tietyllä alueella saatavilla olevista palveluntarjoajista, kuten putkiasentajista, ja antaa näin asiakkaille mahdollisuuden käyttää heidän palvelujaan pyynnöstä, ei katsota työtä välittäväksi digitaaliseksi alustaksi, koska se ei organisoi palveluntarjoajien tekemää työtä.
(31) Näiden seikkojen perusteella yksinyrittäjien ja työtä välittävien digitaalisten alustojen väliset työehtosopimukset, joiden tavoitteena on luonteensa ja tarkoituksensa puolesta parantaa työoloja, eivät kuulu SEUT-sopimuksen 101 artiklan soveltamisalaan silloinkaan, kun kansalliset viranomaiset tai tuomioistuimet eivät ole luokitelleet kyseisiä yksinyrittäjiä uudelleen työntekijöiksi.
(26) Yksityiskohtainen katsaus yhdeksän EU:n jäsenvaltion, Sveitsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan oikeuskäytännöistä on teoksessa Hießl, C., ’Case Law on the Classification of Platform Workers: Cross-European Comparative Analysis and Tentative Conclusions’, Comparative Labour Law & Policy Journal, 2.5.2021, https://papers.ssrn.com/sol3/papers.cfm?abstract_id=3839603.
(27) Ks. esim.
Espanjassa 11. toukokuuta annettu kuninkaan asetus 9/2021, kuninkaan lain tasoisella 23. lokakuuta annetulla asetuksella 2/2015, työntekijöiden asemasta annetun lain uudelleenlaaditun tekstin muuttamisesta digitaalisilla alustoilla jakelupalveluita tuottavien henkilöiden työntekijöiden oikeuksien takaamiseksi, virallinen lehti N:o 113, 12.5.2021, s. 56733–56738, tai Kreikassa Helleenien tasavallan laki 4808/2021 työsuojelusta – riippumattoman työsuojeluviranomaisen perustaminen – Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen nro 190 ratifiointi väkivallan ja häirinnän poistamiseksi työelämässä – Kansainvälisen työjärjestön yleissopimuksen nro 187 ratifiointi työterveyden ja turvallisuuden edistämisen puitteiden laatimiseksi – Työ- ja yksityiselämän tasapainottamisesta 20 päivänä kesäkuuta 2019 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2019/1158 sekä muiden työ- ja sosiaaliministeriön säädösten ja muiden kiireellisten järjestelyjen täytäntöönpano, virallinen lehti A 101/19-06-2021.