C 117/140
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
11.3.2022.
Ceturtdiena, 2021. gada 16. septembris
ES ir jāizstrādā risinājumi iespējamai migrācijas un bēgļu krīzei 37. uzsver Afganistānas iedzīvotāju pamattiesības meklēt drošību; mudina veikt visus pasākumus, lai ANO augstā komisāra bēgļu jautājumos (UNHCR) aizgādībā atsāktu koordinētu evakuāciju no valsts, jo īpaši, izveidojot drošus koridorus un no jauna uz pastāvīgu darbību atverot Kabulas starptautisko lidostu un Afganistānas sauszemes robežas; prasa sniegt īpašu atbalstu sievietēm, meitenēm un apdraudētām personām, kas vēlas atstāt valsti, lai nodrošinātu drošus maršrutus; 38. uzsver, ka lielākā daļa Afganistānas bēgļu vispirms un galvenokārt meklēs aizsardzību kaimiņvalstīs un ka tādēļ ES būtu jāplāno sniegt papildu atbalstu Afganistānas kaimiņvalstīm, kas uzņem bēgļus, — vēlams ar ANO un tās aģentūru, kā arī vietējo starptautisko organizāciju starpniecību; 39. atgādina, ka finansiāls, loģistikas un spēju veidošanas atbalsts Afganistānas bēgļu un migrantu uzņemšanai kaimiņvalstīs neaizvieto pilnvērtīgu Eiropas patvēruma un migrācijas politiku; uzskata, ka ES ir steidzami jānoslēdz un jāīsteno tās jaunais Migrācijas un patvēruma pakts, lai varētu efektīvāk un humānāk rīkoties attiecībā uz migrācijas plūsmām; 40. aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt saskaņotus Eiropas centienus un īstenot humānu patvēruma politiku, ar ko ES uzņemtos morālo atbildību par bēgļu uzņemšanu un integrāciju, pilnībā ievērojot Ženēvas 1951. gada konvenciju; atzinīgi vērtē plānotā Pārmitināšanas foruma rīkošanu septembrī; uzsver, ka ES politikā prioritārā kārtā būtu jāiekļauj pārmitināšanas paplašināšana, attiecinot to arī uz tiem, kuri ir visvairāk apdraudēti un visneaizsargātākie, kā arī turpmāki papildu kanāli, piemēram, humanitārās vīzas un īpaša vīzu programma Afganistānas sievietēm, kas meklē aizsardzību no talibu režīma; mudina dalībvalstis atkārtoti izvērtēt pašreizējos un nesenos patvēruma pieteikumus, arī noraidītos pieteikumus, ņemot vērā nesenos notikumus; uzsver, ka nekādā gadījumā nedrīkst veikt piespiedu atgriešanu Afganistānā; 41. aicina Padomi izmantot pieejamos instrumentus, piemēram, Pagaidu aizsardzības direktīvu (3) un civilās aizsardzības mehānismu, lai maksimāli palielinātu centienus visā ES nodrošināt uzlabotu koordināciju starp dalībvalstīm un tūlītēju piekļuvi aizsardzībai; vēlreiz aicina Komisiju publicēt tiesību akta priekšlikumu par humanitārajām vīzām un aicina vienlīdzīgi sadalīt atbildību starp dalībvalstīm; 42. aicina uzlabot sadarbību un atbalstu trešām valstīm, lai palīdzētu tām apkarot noziedzīgos tīklus, kas nodarbojas ar migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību; aicina Eiropolu analizēt noziedzības risku un ciešāk sadarboties ar trešām valstīm plašākā Afganistānas notikumu kontekstā; 43. aicina Komisiju ņemt vērā šo rezolūciju instrumenta NDICI – “Eiropa pasaulē” plānošanā un attiecīgo daudzgadu indikatīvo programmu sagatavošanā;
Nepieciešams palielināt sadarbību ar Afganistānas tuvumā esošajām reģiona valstīm, vienlaikus ievērojot pamata cilvēktiesības un tiesiskumu 44. atzīst, ka pašreizējā situācija Afganistānā neveicina reģiona stabilitāti; uzsver, ka Rietumu aiziešana no Afganistānas ir radījusi tukšumu, kas nestabilitāti tikai palielina; uzsver, ka tagad lielāka atbildība par situāciju Afganistānā gulstas uz kaimiņvalstīm un reģionālajām lielvarām, kurām ir jānovērš jebkāda nestabilitātes izplatīšanās ārpus valsts robežām; atkārtoti apstiprina, ka ES šajā sakarā ir jāstiprina sadarbība ar Vidusāzijas valstīm, jo īpaši ar Uzbekistānu, ar kuru ES pašlaik risina sarunas par padziļinātu partnerības un sadarbības nolīgumu, kā arī ar Tadžikistānu; uzsver, ka šī sadarbība nedrīkstētu apdraudēt ES pamatvērtību un tiesiskuma aizsardzību; 45. pauž savas bažas par lielam riskam pakļauto Afganistānas valstspiederīgo un to personu drošību, kuras dodas uz kaimiņvalstīm, jo īpaši uz Pakistānu, šķērsojot sauszemes robežas; pauž nožēlu par to, ka starptautiskā sabiedrība šajā jautājumā savu rīcību nesaskaņo, un mudina dalībvalstis izmantot visas iespējamās diplomātiskās sviras un instrumentus, ar kuriem nodrošina piekļuvi sauszemes robežām, drošu tranzītu un piekļuvi diplomātiskajiem objektiem; šajā sakarībā uzsver kaimiņvalstīs esošo ES delegāciju izšķiroši svarīgo koordinācijas lomu praktiska atbalsta sniegšanā;
(3)
Padomes Direktīva 2001/55/EK (2001. gada 20. jūlijs) par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas (OV L 212, 7.8.2001., 12. lpp.).