C 109/12
SK
Úradný vestník Európskej únie
7.3.2022
2.
Slovenská republika je povinná nahradiť trovy konania.
(1)
Ú. v.
EÚ C 53, 15.2.2021.
Rozsudok Súdneho dvora (tretia komora) z 13. januára 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Cour de cassation – Francúzsko) – Paget Approbois SAS/Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S (Vec C-724/20) (1) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Sloboda usadiť sa – Slobodné poskytovanie služieb – Poistenie a zaistenie – Smernica 2009/138/ES – Likvidácia poisťovní – Článok 292 – Účinky likvidácií na prebiehajúce konania – Výnimka z uplatniteľnosti lex concursus – Lex processus) (2022/C 109/17) Jazyk konania: francúzština Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Cour de cassation
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom Žalobkyňa: Paget Approbois SAS Žalované: Depeyre entreprises SARL, Alpha Insurance A/S
Výrok rozsudku 1.
Článok 292 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES z 25. novembra 2009 o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) sa má vykladať v tom zmysle, že výraz „neukončený súdny spor týkajúci sa aktív alebo práv, ktorých bola poisťovňa zbavená“, uvedený v tomto článku, zahŕňa aj prebiehajúce konanie, ktorého predmetom je nárok na náhradu poistnej škody, ktorý si poistenec uplatňoval z titulu škody spôsobenej v jednom členskom štáte voči poisťovni, ktorá sa nachádza v likvidácii v inom členskom štáte. 2.
Článok 292 smernice 2009/138 sa má vykladať v tom zmysle, že právo členského štátu, v ktorom prebieha konanie, má v zmysle tohto článku upravovať všetky účinky likvidácie na toto konanie.
Predovšetkým sa majú uplatniť ustanovenia práva tohto členského štátu, ktoré po prvé stanovujú, že vyhlásenie likvidácie má za následok prerušenie prebiehajúceho konania, po druhé podmieňujú pokračovanie v súdnom konaní prihlásením pohľadávky veriteľa z titulu poistného plnenia voči poisťovni a prizvaním orgánov poverených výkonom likvidácie do konania, a po tretie zakazujú vydať rozhodnutie zaväzujúce na zaplatenie náhrady škody, keďže predmetom prebiehajúceho konania môže byť už iba zistenie pohľadávky a stanovenie jej výšky, čím takéto ustanovenia v zásade nezasahujú do právomoci vyhradenej právu domovského členského štátu podľa článku 274 ods.
2 uvedenej smernice.
(1)
Ú. v.
EÚ C 79, 8.3.2021.