LT
C 109/16
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 3 7
3.
Ar 2005 m. vasario 24 d.
Tarybos pamatinio sprendimo 2005/212/TVR (2) 4 straipsnį, siejamą su Chartijos 47 straipsniu, per argumentum a fortiori reikia aiškinti taip, kad jis taikytinas ir tuomet, kai veika nėra nusikalstama, taip pat taip, kad draudžiamos nacionalinės teisės normos, pagal kurias, kaip antai pagal ZANN 59 straipsnio 2 dalį, prie asmenų, turinčių teisę paduoti skundą, nepriskiriamas konfiskuoto turto savininkas, arba kuriose, kaip antai ZM 232 straipsnyje, aiškiai nustatyta, kad nutarimas, kuriuo remiantis pagal nacionalinės teisės aktus gali būti konfiskuojamas administracinio nusižengimo procese nedalyvaujančio trečiojo asmens turtas, yra neskundžiamas?
(1) (2)
2013 m. spalio 9 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 952/2013, kuriuo nustatomas Sąjungos muitinės kodeksas (OL L 269, 2013, p. 1, klaidų ištaisymas OL L 267, 2016 9 30, p. 2).
2005 m. vasario 24 d.
Tarybos pamatinis sprendimas 2005/212/TVR dėl nusikalstamu būdu įgytų lėšų, nusikaltimo priemonių ir turto konfiskavimo (OL L 68, 2005, p. 49).
2021 m. gruodžio 8 d.
Jérôme Rivière ir kt. pateiktas apeliacinis skundas dėl 2021 m. spalio 6 d.
Bendrojo Teismo (šeštoji kolegija) priimto sprendimo byloje T-88/20 Rivière ir kt. / Parlamentas (Byla C-767/21 P) (2022/C 109/23) Proceso kalba: prancūzų Šalys Apeliantai: Jérôme Rivière, Dominique Bilde, Joëlle Mélin, Aurélia Beigneux, Thierry Mariani, Jordan Bardella, Jean-Paul Garraud, Jean-François Jalkh, Gilbert Collard, Gilles Lebreton, Nicolaus Fest, Gunnar Beck, Philippe Olivier, atstovaujami avocat F. Wagner Kita proceso šalis: Europos Parlamentas
Apeliantų reikalavimai Apeliantai Teisingumo Teismo prašo: — panaikinti 2021 m. spalio 6 d.
Europos Sąjungos Bendrojo Teismo sprendimą T-88/20, Rivière ir kt. / Parlamentas, — atsižvelgiant į SESV 263 ir 277 straipsnius pripažinti apeliacinį skundą priimtinu; — pripažinti 2020 m. sausio 13 d. Europos Parlamento pirmininko žodinį sprendimą neturinčiu teisinio pagrindo ir jį panaikinti, — priteisti iš Europos Parlamento visas bylinėjimosi išlaidas.
Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai Pagrįsdami savo apeliacinį skundą, apeliantai nurodo du pagrindus.
Pirmasis draudžiamas faktinių aplinkybių iškraipymu ir faktinių aplinkybių teisinio pobūdžio kvalifikavimo klaida.
Be kita ko, apeliantai teigia, kad sprendimo 38 punkto antrame sakinyje buvo iškraipytos faktinės aplinkybės.
Ginčijamos priemonės praktinis padarinys buvo toks, kad Parlamento nariai, kurie atsisakė patraukti savo vėliavas, negalėjo kalbėti.
Dėl šio faktinių aplinkybių iškraipymo Bendrasis Teismas apėjo antrąjį 2020 m. sausio 13 d. sprendimo padarinį.
Taigi, Bendrasis Teismas padarė faktinių aplinkybių teisinio pobūdžio kvalifikavimo klaidą.
Jis neatsižvelgė į tai, kad buvo atimtas vienas iš pagrindinių Parlamento nario įgaliojimų vykdymo elementų – galimybė kalbėti.
Antrasis pagrindas grindžiamas tuo, kad buvo pažeista ir iškraipyta teisė, konkrečiai Europos Parlamento darbo tvarkos taisyklių 10 straipsnis, ir padaryta akivaizdi vertinimo klaida.
Apeliantų teigimu, Bendrasis Teismas iš tiesų turėjo išanalizuoti, ar Parlamento narių naudojama maža vėliavėlė buvo reklamjuostė, vėliau – ar jos buvimas trukdo sklandžiai plenarinės sesijos darbo tvarkai, yra netinkamas elgesys ir kenkia sklandžiam Parlamento darbui, kad iš to kiltų teisinių