4.3.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 105/3
2.8.
EØSU er tilfreds med meddelelsen om bedre regulering, hvori det fremhæves, at bedre regulering er nøglen til bæredygtig udvikling.
Den kan ikke bygge på økonomisk vækst alene, men kræver en balance mellem økonomiske, bæredygtige og sociale tiltag. 2.9.
Alligevel lægges der i flere lovgivningsforslag og debatter op til nye rapporteringsforpligtelser for mikro­ virksomheder og SMV'er (rapportering om bæredygtighed (4), løngennemsigtighed (5) og due diligence).
Disse forpligtelser kan enten direkte eller indirekte ramme mikrovirksomheder og SMV'er som følge af de krav, der stilles af store virksomheder i værdikæden.
De indebærer omkostninger for mikrovirksomheder og SMV'er, der ikke råder over menneskelige og finansielle ressourcer til at efterkomme dem, hvilket truer deres virke, økonomiske model og dermed deres overlevelse, særligt i krisetider. 2.10.
Mikrovirksomheder og SMV'er opnår ikke desto mindre opmuntrende resultater, der endda ligger over det nationale gennemsnit, og det uden at være pålagt forpligtelser.
EØSU opfordrer til, at lovgivningen udformes med henblik på de 21 mio.
europæiske mikrovirksomheder og SMV'er frem for de 0,2 % store virksomheder for derefter at søge at anvende principperne på de mindre virksomheder.
Hermed imødekommes ikke alene behovene hos virksomhedslederne, men også hos de mange ansatte.
EØSU ønsker endvidere, at der systematisk foreslås alternativer til rapporteringsforan­ staltninger. 3.
Omkostninger og fordele ved rapporteringsforanstaltninger 3.1.
Kommissionens skøn over omkostninger og administrative byrder mangler ofte gennemsigtighed og straffer mikrovirksomheder og SMV'er.
Hertil kommer de indirekte virkninger af forpligtelser i værdikæden, som Kommissionen har svært ved at sætte tal på.
Som det fremgår af meddelelsen om bedre regulering, er Europa-Parlamentets og Rådets ændringsforslag sjældent genstand for konsekvensanalyser og SMV-test.
Endelig er gennemførelsen af foranstaltninger i national ret undertiden forbundet med ekstraomkostninger. 3.2.
For at overholde disse voksende forpligtelser er virksomhedslederne tvunget til selv at tage sig heraf og bruge af den tid, der er afsat til deres sædvanlige arbejdsopgaver, eller til at opsøge ekstern ekspertise.
Begge metoder påvirker virksomhedens aktiviteter og medfører ekstraomkostninger.
Disse er forholdsmæssigt højere for mikrovirksomheder end for store virksomheder.
EØSU advarer endvidere mod en stigning i antallet af rapporteringsforanstaltninger, der, selv om de kan synes små betragtet hver for sig, har en betydelig indvirkning samlet set. 3.3.
Ikke desto mindre kan der på områder, hvor der ikke findes rapporteringsforpligtelser, konstateres gode resultater: således investerer mange mikrovirksomheder og SMV'er, ansporet af deres faglige organisationer eller handelskamre, i den cirkulære økonomi, da de ser muligheder heri for deres udvikling og omdømme (6), mikrovirksomhedernes og SMV'ernes lille størrelse fremmer kommunikationen mellem arbejdsgiverne og de ansatte, hvilket ofte gør lønforskellene mellem kvinder og mænd mindre end på nationalt plan (7) osv.
Lande, der har indført tærskelværdier for SMV'er med hensyn til visse sociallovgivninger melder om få klager, hvilket vidner om, at SMV'er kan være eksemplariske uden at være blevet pålagt omfattende foranstaltninger.
Som anbefalet i EØSU's udtalelser (8) bør der fastlægges en definition af SMV'er. 3.4.
Mikrovirksomheder og SMV'er, herunder socialøkonomiske virksomheder, er fuldgyldige aktører i den cirkulære økonomi, idet de tilbyder lokalsamfundsbaserede tjenester, som styrker de sociale bånd, og skaber ikkeudflyttelige job og velstand i områder, der er blottet for industri og visse offentlige tjenester, samt forretningsmuligheder og beskæftigelse for udsatte samfundsgrupper.
Mere end halvdelen af eleverne under vekseluddannelse uddannes i mikrovirksomheder og SMV'er, hvilket giver disse virksomheder mulighed for aktivt at fremme ungdomsbeskæftigelsen.
Deres økonomiske model og lille størrelse fremmer indførelsen af kunstig intelligens, hvor mennesket er i kontrol, samt livskvalitet på arbejdspladsen og deltagerbaseret ledelse. 3.5.
Indførelsen af rapporteringskrav ses ofte som en uretfærdig byrde, der indvirker negativt på virksomhedernes aktiviteter, og som truer deres adgang til offentlige udbud og finansiering, uden at det i nævneværdig grad fremmer de strategier, de ofte selv har iværksat.
Alt dette giver næring til bitterhed over for et EU, der anses for at være alt for bureaukratisk og for at have mistet forbindelsen til græsrodsniveauet. 3.6.
EØSU mener desuden, at de sociale og miljømæssige mål kun vil kunne nås ved at se nærmere på årsagerne til skævheder og ikke ved at øge antallet af bindende krav.
(4) (5) (6) (7) (8)
Forslag til direktiv om virksomheders bæredygtighedsrapportering [2021/0104(COD)].
Forslag til direktiv om styrkelse af anvendelsen af princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde eller arbejde af samme værdi ved hjælp af løngennemsigtighed og håndhævelsesmekanismer [2021/0050(COD)].
Et eksempel på en håndværksvirksomhed, der har truffet foranstaltninger vedrørende den cirkulære økonomi uden gennemsig­ tighedsforpligtelser i Nederlandene: https://www.deb.nl/ondernemersverhalen/slagerij-van-koppen-dacht-na-over-duurzaamheid/.
Les entreprises de proximité au féminin (marts 2019): https://u2p-france.fr/sites/default/files/etude_les_entreprises_de_proximite_au_feminin.pdf.
EUT C 345 af 13.10.2017, s. 15 og EUT C 81 af 2.3.2018, s. 1.