C 99/40
DA
Den Europæiske Unions Tidende
1.3.2022
Onsdag den 7. juli 2021
31. bemærker, at den finansiering, der blev ydet til transport i Unionen i 2019, var højere end i 2018 (9 325 mio.
EUR mod 8 237 mio.
EUR i 2018), og at nedgangen i finansieringen af veje og motorveje blev modvirket af stigninger i finansieringen af jernbaner og lufttransport; understreger vigtigheden af at tilpasse transportudlånspolitikken og EIB's transportportefølje til klimabankkøreplanen, navnlig dekarboniseringen af transportsektoren inden 2050, men også til Kommissionens kommende strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet som svar på den nye europæiske grønne pagt med andre områder af EU's transportpolitik, samtidig med at der sikres en retfærdig omstilling og en afbalanceret social og territorial udvikling; glæder sig over EIB's tilsagn om ikke at finansiere udvidelsen af eksisterende lufthavnskapaciteter og havneinfrastrukturer, der er bestemt til transport og opbevaring af fossile brændstoffer; opfordrer til at undgå, at politikken fastlåser kulstofintensive aktiver og til at øge støtten til modalskift i retning af kulstoffri mobilitet for både gods og passagerer på by- og mellembyniveau, såsom jernbane, sikker cykling og ren offentlig transport, navnlig til underforsynede samfund og lokaliteter, og til elektrificeringsinfrastruktur baseret på vedvarende energi;
32. glæder sig over EIB's førende rolle på markedet for grønne obligationer i 2019 gennem udstedelsen af 4,1 mia.
EUR i klimabevidsthedsobligationer (CAB'er) og bæredygtighedsbevidsthedsobligationer (SAB'er); understreger betydningen af gennemsigtig og troværdig dokumentation og sporing af indtægter, der ligger til grund for CAB'er og SAB'er, og af at sikre overensstemmelse med EU's klassificeringssystem for bæredygtig finansiering og den kommende EU-standard for grønne obligationer;
33. glæder sig over den kommende revision af EIB's miljømæssige og sociale rammer og udviklingen af klimarelaterede, miljørelaterede og sociale risikostyringsværktøjer til vurdering af fysiske, omstillingsmæssige og systemiske risici; opfordrer EIB til at sikre, at den er på plads inden udgangen af 2021; glæder sig over EIB's tilsagn om at vedtage kriterierne om »ikke at gøre væsentlig skade« fra forordning (EU) 2020/852 (5) som grundlag og om at fastsætte strengere standarder, hvor det er berettiget;
EIB's aktiviteter uden for EU
34. anerkender, at det vigtigste mandat for EIB's aktiviteter uden for Unionen er det eksterne lånemandat (ELM), under hvilket EIB's aktiviteter i perioden 2014-2020 blev støttet af en særlig garantifond med et loft på 32,3 mia.
EUR, som udgør et retsgrundlag og en garanti til EIB mod tab i forbindelse med finansieringsaktiviteter i 68 støtteberettigede lande uden for EU; bemærker, at Kommissionen har foreslået, at det eksterne lånemandat (ELM) ikke skal fortsætte i sin nuværende form; noterer sig oprettelsen af en garanti fra Den Europæiske Fond for Bæredygtig Udvikling Plus (EFSD+), der tager højde for nye EIB-mandater;
35. glæder sig over EIB's støtte gennem hele 2019 til udformningen af mekanismen for retfærdig omstilling, som hjælper de områder og regioner, der er mest berørt af omstillingen til en klimaneutral økonomi, navnlig dem, der har den mindste kapacitet til at håndtere omkostningerne ved omstillingen; fremhæver EIB's betydning for gennemførelsen af mekanismen i de kommende år, der skal sikre, at ingen regioner lades i stikken;
36. bemærker, at Unionens udviklingspolitik vil blive gennemført via det nye instrument for naboskab, udviklings­ samarbejde og internationalt samarbejde (NDICI), som EIB spiller en central rolle i gennemførelsen af; udtrykker bekymring over anvendelsen af EU's udviklingsfonde til at mindske risikoen ved private investeringer i betragtning af manglen på dokumentation for, at dette kan tilvejebringe additionalitet og opfylde udviklingsmålene, således som det for nylig blev rapporteret i den endelige revision af EFSD og i udtalelsen af 11. september 2020 fra Den Europæiske Revisionsret (nr. 7/2020); understreger at det er nødvendigt, at donorer prioriterer tilskudsbaseret finansiering som standardløsningen, navnlig til de mindst udviklede lande, med henblik på at undgå at øge gældsbyrden;
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2020/852 af 18. juni 2020 om fastlæggelse af en ramme til fremme af bæredygtige investeringer og om ændring af forordning (EU) 2019/2088 (EUT L 198 af 22.6.2020, s. 13).