C 95/10
SL
Uradni list Evropske unije
28.2.2022
Stranke v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: P.C.H.
Tožene stranke: Parchetul de pe lângă Tribunalul Bihor, Parchetul de pe lângă Curtea de Apel Oradea, Ministerul Public – Parchetul de pe lângă Înalta Curte de Casaţie şi Justitie Ob intervenciji: Consiliul Național pentru Combaterea Discriminării
Vprašanja za predhodno odločanje 1.
Ali je treba določbe člena 9(1) Direktive Sveta 2000/78/[E]S z dne 20. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu, ki zagotavljajo sodni postopek „[...] vsem osebam, ki menijo, da jim je bila storjena krivica, ker ni bilo uporabljeno načelo enakega obravnavanja [...]“ (1), ter člena 47, prvi odstavek, Listine Evropske unije o temeljnih pravicah, ki vsakomur zagotavljajo pravico do „učinkovitega pravnega sredstva in nepristranskega sodišča“, razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni ureditvi, kakršna je ureditev iz člena 211(c) Legea dialogului social nr.
62/2011 (romunski zakon št.
62/2011 o dialogu med socialnimi partnerji), ki določa, da začne triletni rok za vložitev zahtevka za odškodnino teči „od datuma nastanka škode“, ne glede na to, ali so bile tožeče stranke seznanjene z nastankom škode (in njenim obsegom)? 2.
Ali je treba določbe člena 2(1) in (2) ter člena 3(1)(c), na koncu, Direktive Sveta 2000/78/[E]S z dne 20. novembra 2000 o splošnih okvirih enakega obravnavanja pri zaposlovanju in delu razlagati tako, da nasprotujejo nacionalni zakonodaji, kot je tista iz člena 1(2) Legea-cadru nr.
330, din 5 noiembrie 2009, privind salarizarea unitară a personalului plătit din fonduri publice (okvirni zakon št.
330 z dne 5. novembra 2009 o enotnem plačilu zaposlenih, ki se plačuje iz javnih sredstev), ki jo je v Decizia nr.
7/2019 (sodba št.
7/2019) (objavljena v Monitorul Oficial al României – Uradnem listu Romunije – št.
343, 6. 5.
2019) razlagalo Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče, Romunija) po koncu postopka na podlagi zahteve za varstvo zakonitosti, v okoliščinah, v katerih tožeča stranka ni izkoristila zakonske pravice zahtevati višje nadomestilo ob nastopu dela na položaju sodnikov ali državnih tožilcev po začetku veljavnosti zakona št.
330/2009, to je pravnega predpisa, ki je izrecno določal, da zahtevki za izplačilo plač so in ostajajo taki, kakršni do določeni v tem zakonu, zaradi česar je nastala diskriminacija iz naslova plač v razmerju do njenih kolegov, tudi na podlagi starosti, saj so bili le starejšim sodnikom oziroma državnim tožilcem, ki so funkcijo nastopili pred januarjem 2010 (ki so jim bile pravice priznane s sodbami, izdanimi med letoma 2006 in 2009, katerih izreki so bili leta 2019 predmet razlage v sodbi Înalta Curte de Casație și Justiție (vrhovno kasacijsko sodišče), št.
7/2019), retroaktivno priznani zahtevki za izplačilo plač (enaki tistim, ki so izpodbijani s tožbo v postopku, ki je predmet tega postopka), in sicer v mesecih od decembra 2019 do januarja 2020 za obdobje od leta 2010 do leta 2015, čeprav je tudi tožeča stranka v tem obdobju opravljala funkcijo tožilca in imela enake delovne obveznosti, v enakih pogojih in v isti ustanovi? 3.
Ali je treba določbe Direktive 2000/78/ES razlagati tako, da nasprotujejo diskriminaciji le, če ta temelji na enem od pogojev iz člena 1 te direktive, ali pa zadevne določbe, ki so morebiti vsebovane tudi v drugih določbah prava Unije, na splošno nasprotujejo različnemu obravnavanju zaposlenih na področju plače, če opravljajo enako delo za istega delodajalca, v enakem obdobju in pod enakimi pogoji?
(1)
UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 5, zvezek 4, str.
79.
Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Tribunalul Bihor (Romunija) 18. oktobra 2021 – F.O.L./Tribunalul Cluj (Zadeva C-643/21) (2022/C 95/15) Jezik postopka: romunščina Predložitveno sodišče Tribunalul Bihor
Stranki v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: F.O.L.