C 88/68
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
24.2.2022
Rețeaua de cursuri de apă (jalles și esteys), care drenează toate solurile în calea lor către fluviul Gironde, a împărțit aceste medii, din care ies în evidență dealurile cu pietriș.
De asemenea, aceste cursuri de apă constituie mai multe demarcații comunale.
Astfel, arealul geografic al denumirii de origine controlate „Saint-Estèphe” corespunde teritoriului comunei Saint-Estèphe.
Teritoriul comunei este separat de comuna Saint-Seurin-de-Cadourne prin mlaștina alimentată de „Estey de la Calupeyre” la nord și prin mlaștina Lafite drenată de „Jalle du Breuil” la sud.
Solurile de pe dealurile cu pietriș sunt în principal soluri nisipoase cu pietriș sau argiloase pietroase.
În partea de vest, stratul de calcar dur acoperă neregulat solurile nisipoase cu pietriș și solurile superficiale rendzina.
Bogăția tipurilor sedimentare locale se află parțial la originea diversității peisajelor și a gamei de culori ale solului.
Toponimia locală se referă atât la topografia dealurilor, cât și la componenta de pietriș a solurilor, existând denumiri precum „Cos” sau „Pez”.
Denumirea de origine controlată „Saint-Estèphe” este cea mai nordică dintre denumirile de origine controlate în legătură cu o anumită comună din regiunea Médoc și cea de-a doua ca suprafață.
Plantațiile viticole acoperă majoritatea dealurilor din arealul comunei, modelând astfel peisajul.
Arealul este străbătut de o rețea densă de drumuri minore care deservesc mai multe cătune.
Aceste cătune, precum Marbuzet, Blanquet, Pez, Leyssac și Saint-Corbian, sunt situate în jurul unor „castele” viticole.
Cele mai frumoase „crus” (plaiuri viticole) se pot identifica după „castelele” izolate, splendide din mijlocul plantațiilor viticole ale acestora.
La sud și la nord de comună, văile umede, care formează mlaștini perpendiculare pe estuar, conțin pășuni și sunt împădurite pe alocuri.
În sfârșit, la est, dealurile cu pietriș pe care se cultivă vița-de-vie și care constituie o trăsătură caracteristică a denumirii de origine controlate „Saint-Estèphe”, sunt situate foarte aproape de estuar, reducând astfel zonele de „palus” la o fâșie lată de 200-300 de metri.
8.2.
Descrierea factorilor umani care contribuie la legătură În secolul al XIII-lea, Gui Martin de Saint-Estèphe, conducătorul arhieriei Lesparre, a fost seniorul de Calon.
În perioada respectivă, așezarea Saint-Estèphe a început să fie cunoscută pentru „vița-de-vie bună”, care era deja mai profitabilă decât cerealele.
Pe teritoriul a ceea ce va deveni ulterior comuna Saint-Estèphe, domeniile celorlalți seniori au creat baza istorică a cătunelor, precum domeniul Blanquet sau domeniul vasal Lassalle de Pez.
În secolele al XVII-lea și al XVIII-lea, în regiunea Médoc dijma „Saint-Estèphe” a fost cea mai ridicată.
Cu toate acestea, potrivit istoriei, reputația vinurilor „Saint-Estèphe” a fost strâns legată de activitatea neguțătorilor din Bordeaux care se ocupau de elevajul și de comercializarea vinurilor.
Secolul al XIX-lea prosper a fost martorul constituirii marilor proprietăți din prezent.
„Castele” mari, splendide care datează din epoca respectivă, sunt mărturie a prosperității, puterii și dinamismului din epoca respectivă.
Ca în cazul altor denumiri de origine controlate pentru vin din peninsula Médoc, „crus” din comuna Saint-Estèphe au fost recunoscute în diferitele clasificări ale proprietăților elaborate începând cu secolele al XVII-lea și al XVIII-lea.
Astfel, clasificarea din 1855 a vinurilor de Bordeaux a recunoscut cinci „crus” din comuna Saint-Estèphe, iar clasificarea din 1932 a vinurilor „cru bourgeois” a recunoscut aproximativ 40 de „crus”.
În prezent, aproape jumătate din vinurile Saint-Estèphe sunt vândute în afara teritoriului național, în Belgia, Regatul Unit, Germania și Țările de Jos, sau sunt exportate în Statele Unite, Elveția și Asia.
Denumirea de origine controlată „Saint-Estèphe” a fost recunoscută prin decretul din 11 septembrie 1936.
Regiunea viticolă produce o medie de 65 000 de hectolitri de vin liniștit roșu.
Vinurile au o culoare roșie intensă.
De obicei, acestea se obțin prin asamblarea de soiuri, Cabernet Sauvignon N fiind soiul principal.
Acest soi conferă vinurilor o structură robustă, bogată în taninuri.
Soiul Merlot N completează adesea notele de mirodenii cu note de fructe roșii.
Structura și complexitatea sunt consolidate de soiul Cabernet Franc N sau Petit Verdot N; acesta din urmă poate adăuga prospețime în anii de maturitate deplină.
Aceste vinuri corpolente și puternice trebuie să fie învechite timp de mai mulți ani pentru a dobândi rotunjime, un gust fructat și finețe.
Calitatea și originalitatea vinurilor cu denumirea de origine controlată „Saint-Estèphe” se datorează complementarității excepționale a solului și poziției topografice a parcelelor în apropierea estuarului, care protejează plantațiile viticole de extremele climatice.