C 88/68
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
24.2.2022
Maaperää kastelevat kauttaaltaan Girondeen laskevat puroset, joita kutsutaan paikallisesti nimillä ”jalles” ja ”esteys”.
Ne jakavat maiseman yksittäisiin soraharjanteisiin ja osuvat yhteen useiden kunnanrajojen kanssa.
Tarkistetun alkuperäni­ mityksen ”Saint-Estèphe” maantieteellinen alue vastaa siis Saint-Estèphen kunnan aluetta.
Kunnan aluetta erottaa Saint-Seurin-de-Cadournen kunnasta pohjoisessa räme, jolta vedet valuvat Estey de la Calupeyreen, ja etelässä Lafiten räme, jolta vedet valuvat Jalle du Breuiliin.
Soraharjanteiden maaperä on pääosin hiekan- tai savensekaista soraa.
Länsiosassa kovaa kalkkikiviperuskalliota peittävät epätasaisesti hiekansekainen savimaa ja rendzina-pintamaannos.
Kerrostumien paikallinen monimuotoisuus on osittain syynä maisemien monimuotoisuuteen ja maan monivärisyyteen.
Paikallisissa paikannimissä, kuten ”Cos” tai ”Pez”, viitataan sekä harjanteiden pinnanmuodostukseen että soramaaperään.
Tarkistettu alkuperänimitys ”Saint-Estèphe” on Médocin alueen kuntakohtaisista tarkistetuista alkuperänimityksistä pohjoisin ja pinta-alaltaan toiseksi suurin.
Viininviljelyä harjoitetaan kunnan alueella pääosin harjanteiden korkeudella, ja viinitarhat jäsentävät siten maisemaa, jota halkoo kunnan lukuisiin kyliin johtava tiheä paikallisteiden verkosto.
Kylät, kuten Marbuzet, Blanquet, Pez, Leyssac ja Saint-Corbian, ovat sijoittuneet viininviljelyä harjoittavien linnojen ympärille.
Hienoimmat laatuviinit on nimetty viinitarhojensa keskellä sijaitsevien kauniiden linnojen mukaan.
Kunnan etelä- ja pohjoisosassa kosteat laaksot, jotka muodostavat kohtisuorassa jokisuulahteen päin sijaitsevia rämealueita, ovat laidunkäytössä ja paikoittain metsän peitossa.
Tarkistetun alkuperänimityksen ”Saint-Estèphe” alueelle luonteenomainen piirre ovat soraharjanteet, joilla viiniä viljellään ja jotka ovat idässä erittäin lähellä jokisuulahtea.
Palus-kerrostumia on siis vain kapealla, 200–300 metrin levyisellä vyöhykkeellä.
8.2.
Yhteyden kannalta merkitykselliset inhimilliset tekijät Lesparren pääseurakuntaa 1700-luvulla johtanut Gui Martin de Saint-Estèphe oli Calonin lääninherra.
Saint-Estèphe alkoi jo silloin olla tunnettu hyvistä viiniköynnöksistään, jotka olivat jo tuottoisampia kuin viljat.
Alueella, josta myöhemmin tuli Saint-Estèphen kunta, muut läänitykset, kuten Blanquet’n läänitysalue tai Lassalle de Pezin vasalliläänitys, muodostivat kylien historian perustan.
Saint-Estèphen kymmenykset olivat 1600- ja 1700-luvuilla koko Médocin alueen huomattavimpia.
Historiantutki­ muksessa on kuitenkin todettu, että Saint-Estèphen viinien maine liittyi läheisesti viinejä jälkikäsitteleviin ja myyviin bordeaux’laisiin kauppiaisiin.
Nykyiset suurtilat syntyivät vauraalla 1800-luvulla.
Tältä aikakaudelta peräisin olevat suuret kauniit linnat todistavat tilojen vauraudesta, vallasta ja dynaamisuudesta.
Samoin kuin muut Médocin niemimaan viinien tarkistetut alkuperänimitykset, Saint-Estèphen laatuviinit ovat saaneet 1600- ja 1700-luvuilta lähtien tunnustusta erilaisissa viinitilojen luokituksissa.
Teoksessa Classement des vins de Bordeaux de 1855 mainitaan viisi Saint-Estèphen laatuviiniä ja teoksessa Classement des crus Bourgeois de 1932 nelisenkymmentä laatuviiniä.
Nykyään lähes puolet Saint-Estèphen viineistä myydään Ranskan ulkopuolelle Belgiaan, Englantiin, Saksaan ja Alankomaihin taikka viedään Yhdysvaltoihin, Sveitsiin ja Aasiaan.
Tarkistettu alkuperänimitys ”Saint-Estèphe” tunnustettiin 11. syyskuuta 1936 annetulla asetuksella.
Viinitarhat tuottavat keskimäärin 65 000 hehtolitraa hiilihapotonta punaviiniä.
Viinit ovat väriltään voimakkaan punaisia.
Ne valmistetaan useimmiten rypälelajikesekoituksista, joissa on eniten cabernet-sauvignon N -lajiketta.
Lajike antaa viineille harteikasta täyteläisyyttä ja runsaan tanniinirakenteen.
Mausteisia sävyjä täydennetään usein merlot N -lajikkeesta saatavilla punaisten marjojen vivahteilla.
Rakennetta ja monimuotoisuutta vahvistetaan cabernet franc N- tai petit verdot N -lajikkeen avulla.
Jälkimmäisestä lajikkeesta viinit voivat saada myös raikkautta niinä satovuosina, joina viinit ovat erittäin täyteläisiä.
Tällaisia harteikkaita ja voimakkaita viinejä on vanhennettava usean vuoden ajan, jolloin makuun tulee pyöreyttä, hedelmäisyyttä ja hienostuneisuutta.
Tarkistetun alkuperänimityksen ”Saint-Estèphe” laatu ja omaleimaisuus juontuvat siitä, että viljelylohkojen maalaadut täydentävät toisiaan poikkeuksellisella tavalla ja että lohkot on jokisuulahden läheisyydessä sijoitettu pinnanmuodostus huomioon ottaen, mikä suojaa viiniköynnöksiä ilmaston äärioloilta.