C 88/68
CS
Úřední věstník Evropské unie
24.2.2022
Potoky (nazývané „jalles“ a „esteys“), které odvádějí vodu z veškeré místní půdy do řeky Gironde, tyto plochy vysušily, a z náplavu tak vystoupily do krajiny jednotlivé štěrkové kopce.
Koryta těchto potoků přitom mnohdy vedou po hranicích obce.
Zeměpisná oblast chráněného označení původu „Saint-Estèphe“ tedy odpovídá území obce SaintEstèphe.
Území této obce je odděleno od obce Saint-Seurin-de-Cadourne – ze severu mokřinou odvodňovanou potokem „l’Estey de la Calupeyre“ a z jihu mokřinou Lafite odvodňovanou potokem „Jalle du Breuil“.
Na štěrkových kopcích převládají písčito-štěrkové nebo jílovito-štěrkové půdy.
V západní části je tvrdé vápencové podloží nepravidelně pokryto písčito-štěrkovými půdami a mělkými rendzinami.
Místní sedimentární bohatství částečně stojí za rozmanitostí krajiny a různorodým zabarvením půd.
Kopcovitý reliéf a štěrkové půdy nalézají odraz v místních toponymických názvech („Cos“, „Pez“ aj.).
Chráněné označení původu „Saint-Estèphe“ je nejsevernější ze všech „obecních“ chráněných označení původu regionu Médoc a je druhé největší z hlediska rozlohy.
Vinice rozprostřené na kopcích zaujímají většinu území obce, a utvářejí tak místní krajinu.
Jsou protkány hustou sítí vedlejších silnic, jež obsluhují několik osad.
Zmiňované osady, jako např. Marbuzet, Blanquet, Pez, Leyssac nebo Saint-Corbian, jsou zasazeny v okolí vinařských zámků.
Nejvýznamnější vinice („crus“) lze rozpoznat podle krásných zámků samostatně stojících v jejich středu.
Na jihu a severu obce jsou vlhká údolí – mokřiny kolmé k ústí řeky.
Tato část území je pokryta loukami a místy zalesněna.
Štěrkové kopce na východě využívané pro pěstování révy jsou charakteristickým rysem oblasti vymezené pro chráněné označení původu „Saint-Estèphe“.
Nacházejí se velmi blízko ústí řeky a omezují náplav na pás široký 200 až 300 metrů.
8.2 Popis lidských faktorů, na které je produkt vázán Ve 13. století byl Gui Martin de Saint-Estèphe stojící v čele lesparrského arcikněžství pánem Calonu.
Oblast Saint Estèphe v té době začala být známa svými dobrými vinicemi, které již tehdy vynášely více než obilná hospodářství.
Na území, které bylo později vymezeno jako obec Saint-Estèphe, tvořily historickou základnu osad ještě další panství, jako panství Blanquet nebo vazalské panství Lassalle de Pez.
V 17. a 18. století byl desátek „Saint-Estèphe“ nejvyšší z celého regionu Médoc.
Z historických pramenů nicméně vyplývá, že proslulost vín „Saint-Estèphe“ je úzce spjata s činností obchodníků z Bordeaux, kteří místní vína ponechávali zrát a prodávali je.
V 19. století, provázeném hospodářským rozkvětem, vznikly současné velké statky.
Krásné velké zámky vybudované v této době svědčí o jejich prosperitě, síle a dynamice.
Stejně jako u ostatních chráněných označení původu na polostrově Médoc byly vinice („crus“) obce Saint-Estèphe uznávány prostřednictvím různých klasifikací sestavovaných od 17. a 18. století.
Například klasifikace „Classement des vins de Bordeaux“ z roku 1855 uznala v obci Saint-Estèphe pět „crus“ a klasifikace „Classement des crus Bourgeois“ z roku 1932 pak zhruba čtyřicet „crus“.
V současné době se téměř polovina vín ze Saint-Estèphe vyváží na zahraniční trhy, do Belgie, Anglie, Německa, Nizozemska, Švýcarska, Spojených států nebo do Asie.
Chráněné označení původu „Saint-Estèphe“ bylo uznáno nařízením ze dne 11. září 1936.
Vinice produkují v průměru 65 000 hektolitrů tichých červených vín.
Vína mají intenzivní červenou barvu.
Nejčastěji se vyrábějí scelováním s převahou odrůdy Cabernet-Sauvignon.
Tato odrůda dodává vínům pevnou kostru s širokou tříslovinnou strukturou.
Odrůda Merlot často doplňuje tóny koření o tóny červeného ovoce.
Strukturu a komplexnost vína posilují odrůdy Cabernet Franc nebo Petit Verdot (posledně jmenovaná může vínu v letech silné vyzrálosti propůjčovat svěžest).
Tato výrazná a silná vína vyžadují několik let zrání, které jim dodávají kulatost, ovocnost a jemnost.
Kvalita a originalita vín s chráněným označením původu „Saint-Estèphe“ pramení z výjimečné doplňkovosti půd a topografické situace pozemků nacházejících se v blízkosti říčního ústí, jež vinice chrání před příliš silnými podnebnými jevy.