21.2.2022
SV
Europeiska unionens officiella tidning
C 84/23
Tolkningsfrågor 1) Ska artikel 13.1 b i i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 (1) av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen, artiklarna 3.1 a och 11.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1071/2009 (2) av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik och om upphävande av rådets direktiv 96/26 och artikel 4.1 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 (3) av den 21 oktober 2009 om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg tolkas så, att det av den omständigheten att ett företag beviljats tillstånd att bedriva godstransport på väg i en av unionens medlemsstater i enlighet med förordningarna nr 1071/2009 och nr 1072/2009, och således ska vara faktiskt och fast etablerad i den medlemsstaten, följer att det därmed ovedersägligen är styrkt att företaget har sitt säte i den medlemsstaten i den mening som avses i artikel 13.1 i förordning nr 883/2004, i syfte att fastställa vilket socialt trygghetssystem som är tillämpligt och huruvida anställnings­ medlemsstaten är bunden av detta konstaterande?
2) Kan den nationella lagstiftaren i den anställningsstat som konstaterar att det aktuella tillståndet för godstransport på väg har erhållits på ett bedrägligt sätt bortse från detta tillstånd, eller ska myndigheterna i anställningsstaten till följd av det konstaterade bedrägeriet först begära återkallelse av tillståndet hos de myndigheter som utfärdat tillståndet?
(1) (2) (3)
EUT L 166, 2004, s. 1.
EUT.L 300, 2009, s. 51.
EUT L 300, 2009, s. 72.
Begäran om förhandsavgörande framställd av Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Litauen) den 9 november 2021 –”Gargždų geležinkelis” UAB mot Lietuvos transporto saugos administracija (Mål C-671/21) (2022/C 84/30) Rättegångsspråk: litauiska Hänskjutande domstol Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Parter i det nationella målet Klagande:”Gargždų geležinkelis” UAB Övriga parter i målet: Lietuvos transporto saugos administracija Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo tarnyba ‘LTG Infra’ AB
Tolkningsfrågor 1.
Ska artikel 47.4 första och andra meningen i direktiv 2012/34/EU (1) tolkas som ett entydigt förbud mot att införa en nationell bestämmelse som föreskriver att vid överbelastad infrastruktur kan graden av utnyttjandet av järnvägsinfrastrukturen tas i beaktande när kapacitetstilldelning sker?
Har det betydelse för denna bedömning huruvida järnvägsinfrastrukturens utnyttjandegrad är kopplad till det tidigare faktiska utnyttjandet av infrastrukturen eller till det planerade utnyttjandet under den tidsperiod då den relevanta tågplanen gäller?
Har bestämmelserna i artiklarna 45 och 46 i direktiv 2012/34/EU, vilka tillerkänner infrastrukturförvaltaren eller den enhet som fattar beslut om kapaciteten ett vidsträckt utrymme för skönsmässig bedömning när det gäller samordning av den begärda kapaciteten, samt genomförandet av dessa bestämmelser i nationell rätt, någon avgörande betydelse för bedömningen?
Har det någon betydelse för bedömningen att infrastruktur förklaras överbelastad i ett specifikt fall till följd av att den kapacitet som ansökts om av två eller fler järnvägsföretag gäller järnvägstransport av samma gods?