C 84/8
SL
Uradni list Evropske unije
21.2.2022
Sodba Sodišča (veliki senat) z dne 21. decembra 2021 (predlog za sprejetje predhodne odločbe Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg – Nemčija) – Bank Melli Iran/Telekom Deutschland GmbH (Zadeva C-124/20) (1) (Predhodno odločanje – Trgovinska politika – Uredba (ES) št.
2271/96 – Zaščita pred učinki ekstrateritorialne uporabe zakonodaje, ki jo sprejme tretja država – Omejevalni ukrepi Združenih držav Amerike proti Iranu – Sekundarne sankcije, ki jih je uvedla ta tretja država in ki preprečujejo, da bi se zunaj njenega ozemlja vzdrževali trgovinski odnosi z nekaterimi iranskimi podjetji – Prepoved spoštovanja take zakonodaje – Uresničevanje pravice do redne odpovedi) (2022/C 84/09) Jezik postopka: nemščina Predložitveno sodišče Hanseatisches Oberlandesgericht Hamburg
Stranki v postopku v glavni stvari Tožeča stranka: Bank Melli Iran
Tožena stranka: Telekom Deutschland GmbH
Izrek 1.
Člen 5, prvi odstavek, Uredbe Sveta (ES) št.
2271/96 z dne 22. novembra 1996 o zaščiti pred učinki ekstrateritorialne uporabe zakonodaje, ki jo sprejme tretja država, in dejanji, ki na tej zakonodaji temeljijo ali iz nje izhajajo, kakor je bila spremenjena z Uredbo (EU) št.
37/2014 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. januarja 2014 in z Delegirano uredbo Komisije (EU) 2018/1100 z dne 6. junija 2018, ki spreminja Prilogo k Uredbi št.
2271/96, je treba razlagati tako, da osebam iz člena 11 Uredbe št.
2271/96, kakor je bila spremenjena, prepoveduje, da izpolnjujejo zahteve ali prepovedi, določene v zakonih, navedenih v Prilogi k tej uredbi, tudi če upravni ali sodni organi tretjih držav, ki so te zakone sprejeli, niso posredovali navodil za zagotovitev spoštovanja navedenih zakonov.
2.
Člen 5, prvi odstavek, Uredbe št.
2271/96, kakor je bila spremenjena z Uredbo št.
37/2014 in z Delegirano uredbo 2018/1100, je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da lahko oseba iz člena 11 te uredbe, kakor je bila spremenjena, ki nima dovoljenja v smislu člena 5, drugi odstavek, navedene uredbe, kakor je bila spremenjena, odpove pogodbe, sklenjene z osebo s „seznama izrecno imenovanih državljanov in oseb, katerih premoženje je blokirano“ (Specially Designated Nationals and Blocked Persons List), ne da bi tako odpoved obrazložila.
Vendar člen 5, prvi odstavek, iste uredbe, kakor je bila spremenjena, zahteva, da mora v okviru civilnega postopka, ki se nanaša na domnevno kršitev prepovedi iz te določbe, kadar vsi dokazi, ki jih ima na voljo nacionalno sodišče, na prvi pogled kažejo na to, da je oseba iz člena 11 Uredbe št.
2271/96, kakor je bila spremenjena, izpolnila zakone, navedene v Prilogi k tej uredbi, kakor je bila spremenjena, ne da bi za to imela dovoljenje, ta oseba pravno zadostno dokazati, da namen njenega ravnanja ni bil izpolnjevanje navedenih zakonov.
3.
Uredbo št.
2271/96, kakor je bila spremenjena z Uredbo št.
37/2014 in z Delegirano uredbo 2018/1100, zlasti njena člena 5 in 9, v povezavi s členom 16 in členom 52(1) Listine Evropske unije o temeljnih pravicah je treba razlagati tako, da ne nasprotuje temu, da se odpoved pogodb, ki jo izvrši oseba iz člena 11 te uredbe, kakor je bila spremenjena, zaradi izpolnjevanja zahtev ali prepovedi, ki temeljijo na zakonih, navedenih v Prilogi k tej uredbi, kakor je bila spremenjena, čeprav za to nima dovoljenja v smislu člena 5, drugi odstavek, navedene uredbe, kakor je bila spremenjena, razglasi za nično, če ta razglasitev ničnosti za to osebo ne ustvarja nesorazmernih učinkov glede na cilja Uredbe št.
2271/96, kakor je bila spremenjena, ki sta zaščita veljavnega pravnega reda in zaščita interesov Evropske unije na splošno.
Pri tem preizkusu sorazmernosti je treba uravnotežiti uresničevanje teh ciljev, ki se doseže z razglasitvijo ničnosti odpovedi