21.2.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 84/23
Întrebările preliminare 1) Articolul 13 alineatul (1) litera (b) punctul (i) din Regulamentul nr.
883/2004/CE (1) din 29 aprilie 2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind coordonarea sistemelor de securitate socială, articolul 3 alineatul (1) litera (a) și articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr.
1071/2009 (2) din 21 octombrie 2009 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului și articolul 4 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) 1072/2009 (3) din 21 octombrie 2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind normele comune pentru accesul la piața transportului rutier internațional de mărfuri trebuie interpretate în sensul că din împrejurarea că o întreprindere obține o licență de transport rutier într-un stat membru al Uniunii Europene, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr.
1071/2009 și cu Regulamentul (CE) nr.
1072/2009, și trebuie așadar să aibă un sediu real și stabil în acest stat membru, rezultă neapărat că s-a demonstrat astfel, în mod incontestabil, că ea își are sediul în acel stat membru, în sensul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul nr.
883/2004/CE menționat anterior, pentru a determina sistemul de securitate socială aplicabil și că autoritățile statului membru de angajare sunt obligate să respecte această determinare?
2) Instanțele naționale ale statului membru de angajare care constată că licența de transport rutier menționată a fost obținută prin fraudă pot ignora această licență sau autoritățile statului membru de angajare trebuie mai întâi, pe baza fraudei constatate, să solicite autorităților care au emis licența retragerea acesteia?
(1) (2) (3)
JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol.
7, p. 82.
JO 2009, L 300, p. 51.
JO 2009, L 300, p. 72.
Cerere de decizie preliminară introdusă de Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lituania) la 9 noiembrie 2021 – UAB „Gargždų geležinkelis”/Lietuvos transporto saugos administracija (Cauza C-671/21) (2022/C 84/30) Limba de procedură: lituaniana Instanța de trimitere Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
Părțile din procedura principală Apelantă: UAB „Gargždų geležinkelis” Celelalte părți din procedură: Lietuvos transporto saugos administracija Lietuvos Respublikos ryšių reguliavimo AB „LTG Infra”
Întrebările preliminare 1.
Articolul 47 alineatul (4) prima și a doua teză din Directiva 2012/34/UE (1) trebuie interpretat în sensul că interzice fără echivoc instituirea unei reglementări naționale care prevede că, în cazul unei infrastructuri saturate, intensitatea utilizării infrastructurii feroviare poate fi luată la considerare în momentul repartizării capacităților?
Prezintă relevanță pentru această apreciere aspectul dacă rata de utilizare a infrastructurii feroviare este legată de utilizarea efectivă a infrastructurii feroviare în trecut sau de utilizarea planificată în cursul perioadei pentru care este în vigoare graficul de circulație relevant?
Dispozițiile articolelor 45 și 46 din Directiva 2012/34/UE, care conferă o marjă largă de apreciere administratorului infrastructurii publice sau entității care ia decizii cu privire la capacități în ceea ce privește coordonarea capacităților solicitate și transpunerea acestor dispoziții în dreptul național prezintă vreo relevanță pentru această apreciere?
Împrejurarea că infrastructura este identificată ca fiind saturată într-un caz particular ca urmare a capacităților solicitate de două sau mai multe întreprinderi feroviare în vederea realizării aceluiași transport de marfă prezintă vreo relevanță pentru această apreciere?